Справа № 526/3540/23
Провадження № 3/526/1567/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 рокуГадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судових засідань Широколави О.В.

прокурора Чуйко Д.М.

адвоката Хоруженка С.Г.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Бобрик Гадяцького р-ну, громадянина України, освіта вища, одружений, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,

за ч.2 ст. 172-15 КУпАП

в с т а н о в и в:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ зі змінами, визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Поняття особливий період міститься в абзаці 1 Закону України «Про оборону України», у якому передбачено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який надалі продовжено до 18 серпня 2023 року.

За викладених обставин особливий період як часовий проміжок, що охоплює у тому числі воєнний час, на даний час не завершився.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.07.2021 №203 капітана ОСОБА_1 призначено на посаду офіцер відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 з 24.07.2021 року.

Відповідно до функціональних обов`язків офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженої наказом начальника першого відділу Миргородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 10.01.2022, офіцер відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 підпорядковується безпосередньо начальнику відділення обліку мобілізаційної роботи заступнику начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язаний твердо знати вимоги керівних документів організовувати військовий облік військовозобов`язаних та резервістів та контроль ведення військового обліку у державних органах. В особливий період вести облік залишків мобілізаційних ресурсів офіцерів запасу.

Будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), капітан ОСОБА_1 був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Відповідно до п. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції України, неухильно виконувати вимоги військових статутів.

Відповідно до примітки до ст. 172-13 КУпАП під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Таким чином, обіймаючи посаду офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 був військовою службовою особою, яка постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків.

Проте капітан ОСОБА_1 діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, допустив вчинення військового адміністративного правопорушення.

Згідно пунктів 1.1 та 1.2 глави 1 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» затвердженого наказом Міністра оброни України від 14.08.2008 №402 (далі Положення), військово-лікарська експертиза це медичний огляд, який визначає придатність до військової служби за станом здоров`я призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних (в тому числі офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу), установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Так, пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення визначено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі), які приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами та до них належать Центральна військово-лікарська комісія, ВЛК регіону, ВЛК евакуаційного пункту, ВЛК пересувної госпітальної бази.

При цьому, пунктом 2.4.5 глави 2 розділу І Положення визначено, що ВЛК регіону має право приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК.

Відповідно до пунктів 2.6.1 глави 2 розділу І Положення у військових комісаріатах діють позаштатні постійно діючі ВЛК, які за рішенням військового комісара проводять медичний огляд військовозобов`язаних (п. 3.1 розділу ІІ Положення).

Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: «Придатний до військової служби», «Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)», «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку» (пунктом 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення).

Разом з цим, відповідно до п 22.5 глави 22 розділу ІІ Положення, під час дії правового режиму воєнного стану на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, складається свідоцтво про хворобу. У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК.

У подальшому, відповідно до п. 22.6 глави 22 розділу ІІ Положення свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК затвердженню у воєнний час на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів - ВЛК регіону, евакуаційного пункту (місцевого евакуаційного пункту, госпітальної бази).

Таким чином, під час дії правового режиму воєнного стану, починаючи із 24.02.2022, на всіх офіцерів запасу, яких визнано непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, складається виключно свідоцтво про хворобу, яке разом з постановою ВЛК підлягає обов`язковому направленню для розгляду та затвердження штатною ВЛК регіону.

Разом з цим встановлено, що у порушення вимог п. п. 22.5 та 22.6 глави 22 розділу 2 Положення, офіцер відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан ОСОБА_1 подав документи начальнику першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стали підставою для виключення з військового обліку офіцерів запасу.

Так, офіцер запасу лейтенант ОСОБА_2 , 1983 р.н., був виключений з військового обліку 25.05.2022 за відсутності свідоцтва про хворобу. При цьому довідка ВЛК не погоджена штатною ВЛК регіону.

Так, офіцер запасу капітан ОСОБА_3 , 1962 р.н., був виключений з військового обліку 21.06.2022 за відсутності свідоцтва про хворобу. При цьому довідка ВЛК не погоджена штатною ВЛК регіону.

Так, офіцер запасу старший лейтенант ОСОБА_4 , 1967 р.н., був виключений з військового обліку 06.07.2022 за відсутності свідоцтва про хворобу. При цьому довідка ВЛК не погоджена штатною ВЛК регіону.

Так, офіцер запасу старший лейтенант ОСОБА_5 , 1971 р.н., був виключений з військового обліку 20.07.2022 за відсутності свідоцтва про хворобу. При цьому довідка ВЛК не погоджена штатною ВЛК регіону.

Зазначене підтверджується копіями довідок ВЛК ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відомостями з Книги протоколів військово-лікарської комісії, матеріалами перевірки ІНФОРМАЦІЯ_4 , допитами начальника першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , провідного спеціаліста відділу призову сектора комплектування ІНФОРМАЦІЯ_5 , начальника поліклініки в/ч НОМЕР_2 .

Враховуючи викладене, офіцер відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою, в умовах особливого періоду, неналежним чином виконував обов`язки військової служби, а саме всупереч вимог п. п. 22.5 та 22.6 глави 22 розділу 2 Положення, безпідставно, за відсутності свідоцтва про хворобу, у період з травня по липень 2022 року подав документи начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що стали підставою для виключення з військового обліку офіцерів запасу ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав та пояснив суду, що враховував вказані недоліки в роботі та виправив дані помилки шляхом направлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на повторну медичну комісію. Також пояснив, що ОСОБА_3 досяг 60 річного віку, а ОСОБА_2 помер.

Адвокат Хоруженко С.Г. просив суд звернути увагу на час вчинення даного правопорушення та застосувати ті норми законодавства, які діяли на час вчинення правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП підтверджується сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями очевидців даної події, а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП України - недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує, що 27.01.2023 набрав чинності Закон України № 2839-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці», котрим внесено зміни до чинного КУпАП, зокрема збільшено відповідальність у санкції, з-поміж іншого й за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Разом з тим, в силу положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Приписами ст. 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Це саме положення міститься і в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) де зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відтак, зважаючи на ту обставину, що внесені згаданим вище законом зміни до чинного КУпАП не пом`якшують або скасовують, а, навпаки, посилюють відповідальність особи, розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, як і вирішення питання про накладення відповідного адміністративного стягнення, здійснювалися в редакції КУпАП, чинній на час вчинення такого правопорушення.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та особу, яка притягується до відповідальності, його щире каяття та позитивну характеристику.

За таких обставин, з урахуванням характеру та обставин вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно притягти до адміністративної відповідальності та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 172-15 ч.2, 221, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 гривень.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536.80 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 5290 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Суддя: Л.В.Максименко