Справа № 489/7257/23
Провадження № 3/489/2542/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

12 грудня 2023 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно з протоколом проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше постановою серії БАБ №113128 від 23.12.2022 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №560078 від 03.11.2023 ОСОБА_1 інкримінується, що 03.11.2023 о 11.30 год. в м. Миколаєві по вул. Троїцькій, 222, він, в порушення вимог п. 2.1 "а" ПДР України, керував транспортним засобом "AUDI A4" д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, до суду не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Про час та місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки за вказаною у протоколах адресою місця проживання, правдивість якої підтверджується підписами ОСОБА_1 при ознайомленні зі змістом протоколу, повідомленням у месенджері «Вайбер» та шляхом оголошення на сайті судової влади. Таким чином судом вжито всіх можливих та вичерпних заходів для своєчасного виклику особи до суду.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №113128 від 23.12.2022; довідки УПП в Миколаївській області від 06.11.2023; переглянувши відеозаписи з нагрудного відеореєстратора поліцейського), суддя дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Разом з тим, додані до протоколу письмові матеріали не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно був позбавлений права керування транспортними засобами, про що зазначено у протоколі.

Натомість згідно з наявною в матеріалах справи довідкою УПП в Миколаївській області від 06.11.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_3 , що спростовує дані протоколу про те, що останній позбавлений права керування транспортним засобами.

При цьому не може бути належним та допустимим доказом винуватості особи в інкримінованому діянні копія постанови БАБ №113128 від 23.12.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за фактом керування 23.12.2022 транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, оскільки, по-перше, в матеріалах справи відсутні дані про те, що вказана постанова не оскаржувалася, набрала законної сили та була звернута до виконання у встановленому законом порядку.

По-друге, викладені у вказаній постанові обставини мали місце 23.12.2023, тобто за 11 місяців до часу вчинення 03.11.2023 інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, що вказує на те, що встановлені під час винесення постанови від 23.12.2023 обставини щодо того, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами, на даний час могли змінитися, та єдиним належним та допустимим доказом, який би підтверджував той факт, що останній позбавлений права керування транспортним засобами, має бути лише відповідне судове рішення, яке набрало законної сили, про те, що ОСОБА_1 на час керування 03.11.2023 транспортним засобом був позбавлений права керування транспортними засобами.

Вказані обставини, у свою чергу, свідчать про відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення особою інкримінованого правопорушення, зокрема керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції.

Згідно з усталеною судовою практикою ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Із пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» вбачається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеності невинуватості цієї особи.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_1 за вказаних у протоколі обставин керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, тому суддя дійшов висновку, що в його діях відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, суддя вважає, що матеріалами справи не доведено наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення поза розумним сумнівом, а викладені в протоколі обставини вчиненого діяння не підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначене є підставою для закриття провадження у зв`язку з недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів вчинення особою правопорушення, що не дає змоги встановити її винуватість в інкримінованому діянні, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого він носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Керуючись статтями 247,252,265,280,283,291,294 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко