ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 рокуСправа № 495/13428/23
Номер провадження 3/495/4349/2023

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І. І., розглянувши матеріали, які надійшли із Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

12.12.2023 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №003284 від 05.12.2023 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Згідно протоколу, 17.11.2023 в період часу з 09 до 11 години гр. ОСОБА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом не з`явився на реєстрацію до Білгород-Дністровського РВП, чим порушив встановлені судом обмеження.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Також 12.12.2023 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №003285 від 05.12.2023 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Згідно протоколу, 24.11.2023 в період часу з 09 до 11 години гр. ОСОБА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом не з`явився на реєстрацію до Білгород-Дністровського РВП, чим порушив встановлені судом обмеження.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , не прибув, про причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення. В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» в обидвох протоколах зазначив про згоду зі складеними щодо нього протоколами.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, згідно ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 187 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Будучи достеменно обізнаним про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №003285 від 05.12.2023 та ВАД №003284 від 05.12.2023, а також будучи повідомленим про час і місце розгляду справи повістко, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, як і не надав клопотання про відкладення розгляду справи, відтак, її розгляд здійснений судом на підставі наявних у матеріалах доказів.

Відтак, суд вважає за можливе розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення без його участі.

Проаналізувавши матеріали справи, суддя встановив таке.

Диспозиція частини 1 статті 187 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме:

1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;

2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах;

3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу;

4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста);

5) нереєстрація в органі Національної поліції.

Частиною 2 статті 187 КУпАП встановлена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Однак, до матеріалів справ про адміністративне правопорушення не долучено ні копії постанови суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, ні будь-якого іншого доказу на підтвердження того, що він притягувавася до адміністративної відповідальності за ст. 187 КУпАП. У графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» просто зазначено «ч. 1 ст. 187 КУпАП від 02.02.2023 Білгород-Дністровським РВП». Однак, Білгород-Дністровський РВП не є суб`єктом, який уповноважений розглядати адміністративні матеріали про притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 187 КУпАП.

Сам же по собі факт складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.187 КУпАП не є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознакою повторності.

У КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 187 КУпАП на ч. 1 ст. 187 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує прав ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Відтак, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП України,

Так, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №003284 від 05.12.2023, рапортом начальника СДОП ВП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 25.11.2023, копією ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.10.2023 про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_1 строком на 12 місяців та його письмовими поясненнями від 05.12.2023; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №003285 від 05.12.2023, рапортом начальника СДОП ВП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 25.11.2023, копією ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.10.2023 про встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_1 строком на 12 місяців та його письмовими поясненнями від 05.12.2023.

Відтак, проаналізувавши матеріали адміністративної справи, суд дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 187 КУпАП.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП на ОСОБА_1 слід остаточно накласти стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 187 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Керуючись статтями 36, 247, 252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення №495/13428/23 (3/495/4349/2023) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення №495/13431/23 (3/495/4352/2023) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП об`єднати в одне провадження.

Об`єднаній справі присвоїти №495/13428/23 (3/495/4349/2023).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (всімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Відповідно до ч.1ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі, яку притягнено до адміністративної відповідальності, постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ірина БРАТКІВ