ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1041/23 Номер провадження 33/814/1604/23Головуючий у 1-й інстанції МУРАШОВА Н. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Владімірову Р.В., за участі ОСОБА_1 та його адвоката Шевцової Людмили Володимирівни, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Шевцової Людмили Володимирівни на постанову судді Крюківського районного суду міста Кременчука від 03 серпня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Крюківського районного суду міста Кременчука від 03 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 06 березня 2023 року о 21 год. 26 хв. в м. Кременчук Полтавської області по вул. Івана Приходька, 9/1, він керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість. Проте відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР. Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Шевцова Людмила Володимирівна, подавши апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову судді Крюківського районного суду міста Кременчука від 03 серпня 2023 року, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в порушення ч.3 ст.283 КУпАП, в протоколі відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснювалася відеофіксація правопорушення, відтак доданий до матеріалів справи відеозапис не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Крім того, посилається на те, що матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.03.2023 року. Разом із тим посилається на те, що лікарем не було дотримано вимоги інструкції щодо проведення огляду, адже у ОСОБА_1 не відбиралися для дослідження в дві ємності біологічні середовища кров, слина, сеча чи змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук та лабораторні дослідження на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини не проводилися.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 06 березня 2023 року о 21 год. 26 хв. в м. Кременчук Полтавської області по вул. Івана Приходька, 9/1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість. Проте відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР. Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №385713, складеному 06.03.2023 року інспектором взводу 2 роти 2 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Горєліком А.С., висновком та актом щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №135, складеному о 22 год. 10 хв. 06.03.2023 року лікарем Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» ОСОБА_2 про те, що неможливо винести заключний висновок огляду на стан сп`яніння стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через його відмову від проходження лабораторного етапу обстеження; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 06.03.2023 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6641503, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до положень п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що в порушення ч.3 ст.283 КУпАП, в протоколі відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснювалася відеофіксація правопорушення, відтак доданий до матеріалів справи відеозапис не може бути належним та допустимим доказом у справі, суд відхиляє з наступних підстав.

Згідно із ч.3 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Із наведеного вбачається, що вказана норма стосується вимог до постанови по справі про адміністративне правопорушення, а не протоколу. Разом із тим, той факт, що в протоколі не зазначено дані про технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеофіксацію, не є підставою для визнання такого доказу недопустимим, серед іншого через те, що він узгоджується з іншими доказами у справі у сукупності.

Суд відхиляє доводи апелянта щодо того, що матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.03.2023 року, адже із доказів у справі вбачається, що поліцейські при спілкуванні із ОСОБА_1 виявили у останнього ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували йому проїхати до закладу охорони здоров`я та пройти огляд у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 погодився. Після того, як лікар спитав його, чи погоджується він на те, щоб відправили його біоматеріали в лабораторію для дослідження, ОСОБА_1 відмовився.

Інші твердження апелянта не спростовують встановленого в ході розгляду справи факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому судом не беруться до уваги.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Шевцової Людмили Володимирівни задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Шевцової Людмили Володимирівни залишити без задоволення.

Постанову судді Крюківського районного суду міста Кременчука від 03 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин