ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2666/23 Номер провадження 33/814/1726/23Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Владімірову Р.В., за участі адвоката Акрітова П.К., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Акрітова Павла Костянтиновича на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 жовтня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 24.07.2023 о 06 год 46 хв в с. Гаркушинці, вул. Хорольська, 44 Миргородського району, керував мопедом в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан сп?яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager» у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, що підтверджується тестом №273 від 24.07.2023 року, результат огляду становить 0,51 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвоката Акрітова Павла Костянтиновича, подавши апеляційну скаргу, в якій прохав скасувати постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 жовтня 2023 року, та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що 24.07.2023 року ОСОБА_1 керував мопедом у вказаний в протоколі час та дату. На вимогу працівників поліції він пройшов огляд на місці зупинки, з результатами якого не погодився і прохав провести огляд у медичному закладі, на що отримав відмову.

Адвокат, в скарзі вказував, на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що: - працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан сп?яніння, зокрема останні не дивлячись на те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду на місці не доставили його до медичного закладу. Крім того, патрульними не дотримано вимог відомчих нормативних актів, якими врегульовано порядок і умови проведення відеозапису, а саме відеозапис не є безперервним.

Апелянт вважає, що матеріали справи не містять належних, допустимих і достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.07.2023 о 06 год 46 хв в с. Гаркушинці, вул. Хорольська, 44 Миргородського району, керував мопедом в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан сп?яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager» у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, що підтверджується тестом №273 від 24.07.2023 року, результат огляду становить 0,51 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, суд першої інстанції виходив з того, що вина останнього у вчиненні даного правопорушення встановлюється та підтверджується протоколу серії ААД № 045425 від 24.07.2023, результатами проведення тестування №273 від 24.07.2023 року, актом огляду на стан сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з нагрудної камери, письмовими показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.9а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.9а ПДР України.

Доводи апелянта про те, що 24.07.2023 року працівники поліції в порушення порядку огляду на стан сп?яніння та службових обов`язків не доставили ОСОБА_1 для проходження огляду до медичного закладу, суд відхиляє, зважаючи на наступне.

Так, долученими до матеріалів справи доказами, а саме актом огляду на стан сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозаписом, достовірно підтверджується факт погодження ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки та відсутність з даного приводу заперечень на момент оголошення протоколу.

Інші доводи апеляційної скарги, також є необґрунтованими, оскільки вони не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, у суду відсутні сумніви щодо доведеності факту керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом у стані сп?яніння, у вказані в протоколі дату і час, аргументи апелянта повністю спростовуються наявними у матеріалах справи матеріалами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_4 адвоката Бардінова Олексія Васильовича задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Акрітова Павла Костянтиновича залишити без задоволення.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин