ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/787/23
провадження №3/691/708/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 рокуСуддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л. П.

за участю секретаря судового засідання Хіміч В.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні, матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , працюючого ВЧДЄ-7 м. Знамянка,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 149914 від 14.06.2023 року, ОСОБА_1 14.06.2023 року о 20:02 год. в смт. Цвіткове по вул. Кооперативній керував скутером ALFA без номерного знаку, перебуваючи в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alkotest Drager 6810, результат позитивний з показом 1,22 % проміле, тест № 3677. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом евакуації, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні надав пояснення про те, що 14.06.2023 року на польовій дорозі керував скутером ALFA, який нещодавно придбав, підтвердив той факт, що в той день зранку, близько 09:00 год. вживав пиво, в обємі 1,2 л., а ввечері їхав до магазину за сигаретами, був зупинений працівниками поліції. На місці зупинки пройшов огляд на приладі Драгер, результат показав стан алкогольного спяніння. Вину визнає частково. Запевнив, що подібне більше не повториться. Проте, вважає, що не має нести відповідальність, так як працівники поліції при складанні протоколу допустили порушення, не розяснили йому права, передбачені КУпАП, та він не зрозумівши, що відбувається, при наполяганні працівника поліції дав згоду на огляд стану алкогольного спяніння на місці зупинки, хоча і відмовлявся, бажав їхати до медичного закладу.

Дослідивши матеріали протоколу, заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до такого висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження протиправності дій ОСОБА_1 працівниками поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 149914 від 14.06.2023 року; тест № 3677 з алкостестера "Драгер", з показом 1,22 % проміле; пояснення ОСОБА_1 не заперечив факт вживання алкогольних напоїв; постанова про накладення адміністративного стягнення серія БАД № 690103 відносно ОСОБА_1 від 14.06.2023 року за ч. 6 ст.121, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП; диск з відеозаписом з місця події від 14.06.2023 року.

Стаття 252 КУпАП передбчає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 31, частини 1 статті 40 Закону України "Про національну поліцію", поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Вказаний правовий висновок сформовано в постанові Верховного Суду України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.07.2019 року в рамках справи № 216/5226/16-а (2-а/216/33/17).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам "Кобець проти України" від 14.02.2008 року, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001 року, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002 року, "Коробов проти України" від 21.07.2011 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В судовому засіданні переглянуто відеозапис, який не є безперервним.

На матеріалі відеозапису, чітко зафіксовано, що працівник поліції порушив вимоги Закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення (працівник поліції перед тим, як почати ставити водієві запитання та отримувати відповіді, не повідомив водія про його права: а) передбачені ст. 63 Конституції України, згідно якої особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; б) передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема не роз`яснено право в подібній ситуації, користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права), що є порушенням ч. 4 ст. 255 КУпАП (при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі). Вказане стверджується й тим, що в протоколі, в графі про ознайомлення із правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, підпис ОСОБА_1 відсутній. Порушення права особи на захист є істотним порушенням при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, з відео не вбачається чіткої згоди на проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки та відповіді особи, яку тестують, з приводу його згоди чи не згоди з результатами приладу "Драгер".

Отже, такий доказ є сумнівним та не може бути врахований на підтвердження наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

При прийнятті рішення, беру до уваги, що Верховний Суд у своїй постанові від 08.07.2020 у справі 177/525/17 вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. При цьому, як зауважив Верховний Суд, сам факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення субєкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє його від доведення правомірності свого рішення.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обовязок доведення вини особи покладається на державу. Принцип презумпції невинуватості, який підлягає застосуванню справах про адміністративні правопорушення, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття на ряді підстав, однією з яких є відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, важаю, що провадження по справі підлягає обовязковому закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 130 ч. 1, 245, 247, 251, 280, 283, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 691/787/2023 про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол про адмінстративне правопоуршення серії ОБ № 149914 від 14.06.2023 року), закрити, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л. П. Синиця