Єдиний унікальний номер №943/1762/23
Провадження №3/943/867/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВАП УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №570533 від 15.09.2023, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП із таким формулюванням вказаного обвинувачення, що «15 вересня 2023 року о 10 год. 15 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 498 км. він керував транспортним засобом марки «KIA MAGENTIS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом та не маючи посвідчення водія повторно протягом року, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» ПДР України».

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, незважаючи на повідомлення його судом про час і місце розгляду справи, а клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відтак, на підставі ст. 268 КУпАП, дану справу розглянуто у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до приписів пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Приписами частини п`ятої статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема, у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що у діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, виходячи із такого.

Зокрема, як убачається із матеріалів справи, що єдиним доказом наявності кваліфікуючої ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, як «повторність» органом поліції долучено до матеріалів справи - Довідку старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Королишин Наталії від 20.09.2023, із якої слідує те, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягався 30 липня 2023 року СПД (смт Козова) ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області до адміністративної відповідальності за скоєння 30.07.2023 року правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Однак, до матеріалів справи органом поліції не долучено самої постанови від 30.07.2023 СПД (смт Козова) ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП із накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Також у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами чи позбавлення його права керування транспортними засобами на певний строк.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №570533 від 15.09.2023 року ОСОБА_1 обвинувачується у керуванні транспортним засобом марки «KIA MAGENTIS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом та не маючи посвідчення водія.

Разом із тим, дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року вчинення правопорушень, передбачених ч. 2- ч. 4 цієї статті.

Однак, частинами 2-4 ст. 126 КУпАП не передбачено відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія, оскільки такі дії утворюють склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП, що в свою чергу виключають повторність, як обов`язкову ознаку адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, формулювання обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №570533 від 15.09.2023 не відповідає об`єктивній стороні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке помилково інкриміноване ОСОБА_1 органом поліції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Київського апеляційного суду від 29.09.2023 року в справі №359/2252/23, де судом апеляційної інстанції констатовано, що аналогічні недоліки виключають можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №332759 від 02.03.2023, адже описаного в ньому правопорушення особа не вчиняв і кваліфікація його дій є неправильною, а місцевий і апеляційний суди розглядають справи про вчинення адміністративних правопорушень лише в межах протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016, ЄСПЛ вказав, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ в справі «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, Суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі №536/1703/17 (провадження № К/9901/3839/17).

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 29, 34, 35, 40-1, 126, 245, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос