ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2530/23 Справа № 171/1031/23 Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Маркової С.В., апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого охоронцем на КЦР, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року встановлено, що дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні вимоги п. 2.5 ПДР, кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Встановлено, що ОСОБА_1 , 17 березня 2023року о 19 год. 10 хв. в с. Грушівка , по вул. Вишнева керував автомобілем ВАЗ 21043, ДНЗ НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився. Порушення зафіксовано на БК 4686; 4806. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з постановою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року стосовно нього та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю події та складу в його діях адміністративного правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року. В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вказав, що перебував на амбулаторному лікуванні, відчував сильний головний біль, мав високу температуру, сильний кашель, що унеможливлювало складання апеляційної скарги та її відправлення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд 1-ї інстанції неповно з`ясував обставини справи та допустив порушення процесуального права. Звертає увагу, що судом окрім відеозапису в судовому засіданні не досліджувались інші докази, а тому їх аналіз не може бути покладений в основу оскарженої постанови.

Вказує, що із всіх відеофайлів по справі слідує, що жодного разу від поліцейських чітка вимога пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу Драгер чи іншого спеціального технічного засобу не пред`являлась, що є порушенням порядку огляду водія на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП. Не зазначено і в матеріалах справи яким саме технічним засобом поліцейські мали намір проводити огляд, оскільки не зазначено модель та серійний номер приладу. Недотримання цих норм відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП тягне недійсність огляду і, відповідно, недійсність та недопустимість всіх доказів, зібраних на підтвердження його вини. Звертає увагу, що до лікарні він їхати не міг, оскільки його нікому було б забирати із іншого населеного пункту.

Наполягає, що на відеозаписі зафіксовано, що він автомобілем не керував, спілкувався з поліцейськими, але відмову від огляду на стан сп`яніння не висловлював.

Вважає, що суддя зробила хибний висновок, що протокол про адміністративне правопорушення було складено уповноваженою на те особою, оскільки працівник ВРПП Нікопольського РУП ОСОБА_2 склав протокол про правопорушення, що відбулось в с. Грушівка Криворізького району, тобто поза межами зони оперативного реагування (патрулювання) наряду поліції Нікопольського РУП. Тому вважає протокол про адміністративне правопорушення, складений стосовно нього недопустимим доказом по справі.

Вказує, що судом не надано оцінки порушенням, допущеним працівниками поліції, оскільки ними не було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Вважає, що суддя суду 1-ї інстанції мала упереджене ставлення до нього. Вказує, що він дійсно просив працівників поліції не складати протокол, однак відмову від проходження огляду на місці за допомогою Драгера жодного разу не висловлював.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Захисник Маркова С.В. підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_1 , просила її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду 1-ї інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 12 жовтня 2023 року за участі ОСОБА_1 та його захисника Маркової С.В. З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була надіслана на адресу суду поштовим відправленням 28 жовтня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з 18 жовтня 2023 року по 25 жовтня 2023 року (а.с. 104), а також ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_1 та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону тавірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Хоча сторона захисту наполягає на відсутності вини ОСОБА_1 , проте його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, зокрема:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 315908 від 17.03.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_1 , 17 березня 2023року о 19 год. 10 хв. в с. Грушівка , по вул. Вишнева водій керував автомобілем ВАЗ 21043, ДНЗ НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився. Порушення зафіксовано на БК 4686; 4806. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.06.2023 року до КП «ДБКЛПД» ДОР» м. Нікополь із зазначенням виявлених ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), та, що огляд не проводився;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому також зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), із зазначенням, що огляд не проведено;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які записані зі слів останнього працівником поліції, та які зафіксовані на відеозаписах з боді камер, датованих 17.03.2023 року у період часу приблизно з 18 год. 55 хвилин до 19 год.55 хвилин, та в яких ОСОБА_1 самостійно без будь-якго примусу визнає як факт керування так і факт вживання алкогольних напоїв (100 грам коньяку), добровільно розповідає де вживав, що вживав, та в якій кількості. До того ж, ОСОБА_1 неодноразово висловлює відмову проходити огляд на стан сп?яніння, незважаючи на те, що поліцейські намагаються йому пояснити право проходити і на місці і в медичному закладі;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксовано не в автоматичному режимі серії БАВ № 505474 від 17.03.2023 року за ч. 5 ст. 121 , ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка не оскаржена ані захисником, ані ОСОБА_1 . Одночасно, така постанова спростовує доводи апелянта щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 ;

- даними відеозапису, на якому зафіксовано дату та час фіксації, факт зупинки транспортного засобу ВАЗ 21043, ДНЗ НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , відповіді ОСОБА_1 на запитання поліцейських чому він від них тікав, чому так швидко їхав, чому їде тільки на протитуманних фарах та без іншого освітлення. Під час спілкування з поліцейськими, виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та оголошення їх ОСОБА_1 , факт його відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі. При цьому, протягом всього часу спілкування з працівниками поліції дружина ОСОБА_1 запрошує працівників поліції відвідати турбазу, на якій вона працює, а ОСОБА_1 запрошує їх на пиво, намагаючись вирішити питання щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими і спростовуються вищезазначеними доказами.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно зі п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

В судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений поліцейським ВРПП Нікопольського РУП Щербака А.О., тобто уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Доводи апелянта про відсутність у поліцейських підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, за відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння суд розцінює критично, оскільки відповідно до п. 2 Інструкції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1413/27858 від 11.11.2015, наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, згідно визначених ознак, є підставою для проведення огляду на стан сп`яніння. Крім того, у розмові з поліцейськими ОСОБА_1 повідомляв, що приїхав з похорон, вживав 100 гр коньяку.

Доводи апелянта про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, а саме не роз`яснення водію процедуру проходження огляду, відсутності відмови водія від проходження огляду в установленому законом порядку, суд розцінює критично, оскільки вони повністю спростовуються відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 працівником поліції роз`яснено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, в разі його незгоди, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається із матеріалів справи та дослідженого відеозапису, ОСОБА_1 будь-яких заперечень щодо дій поліцейських не висловлював, окрім як просив не складати протокол про адміністративне правопорушення відносно нього. Із письмових пояснень ОСОБА_1 , які записані зі слів останнього працівником поліції, та які зафіксовані на відеозаписах з боді камер, датованих 17.03.2023 року у період часу приблизно з 18 год. 55 хвилин до 19 год.55 хвилин, та в яких ОСОБА_1 самостійно без будь-якго примусу визнав як факт керування так і факт вживання алкогольних напоїв (100 грам коньяку), добровільно розповів де вживав, що вживав, та в якій кількості. Під час судового розгляду не заперечував такі фактичні обставини. Також, ОСОБА_1 неодноразово висловлював відмову проходити огляд на стан сп?яніння, незважаючи на те, що поліцейські намагались йому пояснити право проходити такий огляд як на місці зупинки трансопртного засобу, так і в медичному закладі.

Під час апеляційного розгляду будь-якого психологічного тиску з боку інспекторів поліції до ОСОБА_1 встановлено не було, стороною захисту суду таких доказів не надано.

Захисник під час апеляційного розгляду не надала доказів на підтвердження того, що нею та / або ОСОБА_1 було оскаржено дії працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Матеріали справи не містять будь-яких клопотань від ОСОБА_1 або його захисника щодо виклику працівників поліції до суду або інших осіб, проте наявний відеозапис, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , його зупинки, повідомлення причин такої зупинки, виявлення ознак сп`яніння у водія ОСОБА_1 , відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, що були досліджені судом.

Отже, доводи апелянта, що відеозапис не містить факту чіткої вимоги працівника поліції щодо проходження огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння в установленому законом порядку, що було предметом розгляду в суді 1-ї інстанції, суд розцінює критично, оскільки такі доводи спростовуються сукупністю досліджених доказів, які узгоджуються між собою. Така позиція сторони захисту, на переконання суду, спрямована на уникнення відповідальності за вчинене. При цьому, суд 1-ї інстанції правильно взяв до уваги, що на місці події ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, протокол підписав без будь-яких зауважень, надав письмові пояснення, які були записані зі слів ОСОБА_1 працівником поліції. Під час апеляційного розгляду стороною захисту бідь-яких доказів, які б спростовували встановлені судом фактичні обставини, що мали місце 17.03.2023 року за участі ОСОБА_1 , надані не були.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 17.03.2023 року за участі ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18).

Під час апеляційного розгляду не було встановлено будь-яких порушень працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 , та підстав для визнання доказів недопустимими або неналежними, тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Апелянтом на підтвердження доводів, що суддя 1-ї інстанції Чайкіна О.В. розглянула з порушенням норм діючого КУпАП, та упередженим ставленням до учасників справи, без дослідження всіх матеріалів справи, не було надано будь-яких доказів (звернення із проведенням відповідного розслідування тощо). При цьому, надання оцінки всім доказам та їх джерелам, що містяться в матеріалах справи, не можна вважати неповнотою судового розгляду або упередженим ставленням суду до учасників судового розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин