П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2023 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 25.08.2011 Білоцерківським МВМ № 1 ГУ МВС України у Київській області,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Зінченка П.Л,

У С Т А Н О В И В:

03.09.2023 о 09:40 год на вул. Сквирське шосе, 184-А в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mersedes-Benz 109 Vito CDI» з д.н.з. НОМЕР_4 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest 7510 ARMF-0338, тест № 738, проба позитивна 0,55 проміле. Від проходження огляду у медичному закладі водій категорично відмовився під час безперервної відео фіксації на бодікамери № 230364, 477957. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За даним фактом стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 425031 від 03.09.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адмінправопорушення не визнав та пояснив, що 03.09.2023 після 09:00 год він їхав з дружиною по справам. Рухаючись по «горбатому мосту» помітив, що позаду нього їде поліцейський автомобіль із увімкненими проблисковими маячками червоного кольору, тому він з`їхавши з мосту, повернув у сторону і зупинився. Працівники поліції повідомили, що в них відпрацювання «Тверезий водій», запропонували дихнути у трубочку, на що він погодився. Через 25 хвилин приїхав інший патрульний автомобіль, дістали прилад Драгер, він дув один а потім другий раз, тоді сказали почекати. Він сів до свого автомобіля. Через 30 хвилин їх з дружиною покликали, поклали на капоті папери і надиктували, що потрібно написати. Потім повідомили, що склали протокол, але говорили так швидко, що він нічого не зрозумів, бо був наляканий, тому що з ним таке трапилося вперше. Після цього виписали тимчасовий талон. Далі за кермо сіла дружила і вони поїхали. Додатково повідомив, що 03.09.2023 і на передодні не вживав алкоголь і взагалі з початку війни не вживає. Результати огляду поліцейський повідомив вже, коли підписували документи, коли поліцейський швидко зачитував протокол. Про те, що не погоджується з результатами огляду, він весь час говорив працівникам поліції, тому що у нього хвороба ясен і він соромиться про це говорити. В медичний заклад їхати йому запропонували лише на його запитання і повідомили, що це лише за його бажанням, проте все виглядало так, що вже все вирішено і не потрібно їхати в медичний заклад.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Сторона захисту вважає, що дії поліцейського є незаконними та провокаційними, оскільки поліцейський не представився та не назвав причину зупинки, не надав докази вчиненого правопорушення, не повідомив, що збирається складати протокол, не зачитав права водію визначені ст. 268 КУпАП. Також звертає увагу суду, що повідомлені ОСОБА_1 у судовому засіданні обставини та факти щодо допущених поліцейськими грубих порушень визначеної процедури та встановленого оформлення адміністративних матеріалів. Оскільки адміністративні матеріали не містять належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1 ПДР, а відтак поліцейський не мав права зупиняти та вимагати у останнього проходити огляд на стан сп`яніння. 03.09.2023 поліцейський, після отримання результатів освідування, зобов`язаний був доставити водія до найближчого закладу охорони здоров`я, в якому надано право на проведення медичного огляду, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Окрім того, як встановлено раніше, поліцейський ввів в оману «розгубленого від страху» ОСОБА_1 шляхом неповідомлення останньому про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку із виявленням стану алкогольного сп`яніння. Сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом, який би вказував про факт здійснення правопорушення, оскільки лише констатує порушення особою певних правил. Враховуючи викладене, сторона захисту вважає, що викладені в протоколі обставини вчиненого правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи (не вірно вказано місце та час складання протоколу), протокол був складений з порушеннями ст. 254, 256, 266 КУпАП. Окрім того, у протоколі немає жодної відмітки про ознайомлення ОСОБА_1 з правами та обов`язками, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Підпис в протоколі не означає, що йому повідомленні права та обов`язки, оскільки своїм підписом він засвідчив, що ознайомився зі змістом протоколу, та отримав його копію та що внесені до протоколу відомості - вірні. Також як вбачається з пояснень ОСОБА_1 поліцейський після незгоди водія з результатами огляду, безпідставно відмовив йому у проведенні медичного огляду у закладі охорони здоров`я, не маючи на те законних підстав. Окрім того у направленні, яке знаходиться в матеріалах справи є виправлення у по-батькові особі, у чекові до приладу Драгер та у протоколі не збігаються час проведення огляду, у акті огляду замість свідків вписано відео, одне з яких, а саме із бодікамери № 230364 відсутнє, тобто не відтворюється на диску. Враховуючи викладене, сторона захисту звертає увагу суду, що викладені в протоколі обставини вчиненого правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, протокол був складений з порушенням ст. 256, 266 КУпАП та з порушеннями Інструкції.

Окрім того захисником подано клопотання про визнання електронного доказу (відеозапису) недопустимим, а саме відеофайлу «clip-1» з нагрудної бодікамери Моторола № 477957 від 03.09.2023 (додаток до протоколу), як такого, що здобутий з грубими порушеннями п. 4.1, 4.2 Розділу IV Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яку затверджено наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100; та відеофайлу «clip-2» від 03.09.2023 (додаток до протоколу), таким що не містить ЕЦП - одного з елементів обов`язкового реквізиту, який використовується для аутентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу, з наступних підстав. На думку сторони захисту долучений до протоколу відеозапис не є належним та допустимим доказом, оскільки відеозапис має бути повним, а окремі його кориговані частини, які надали поліцейські не фіксують як самого правопорушення, так і законність дотримання поліцейським чітко регламентованої процедури огляду водія на стан сп`яніння від початку до її завершення. Долучене до протоколу відео з Б/К № 477957 тривалістю 25 хв 09 с розпочинається о 09:46 год, тобто не від початку, а лише через 6 хвилин від часу зупинки ТЗ зазначеному у протоколі. Процедура освідування водія на стан сп`яніння також не зафіксована на відеозаписі. У такому разі, працівники поліції, на виконання вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП повинні були залучити двох свідків для складання (оформлення) протоколу про адміністративне правопорушення на місці. Тобто, поліцейським проігнорована сама сутність аргументу - відеозапис не суцільний, підстава зупинки автомобіля відсутня, наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння відсутня, дотримання поліцейським порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 16.02.2015 №3/02-15 - не зафіксовано. Матеріали справи мають містити рапорт поліцейського із зазначенням причин переривання фіксації чи не увімкнення камери. Отже, відеозапис, у якому не відображені факт руху автомобіля, особи - водія, наявних у водія ознак сп`яніння не може вважатися достатнім доказом підтвердження вини, у вчиненні інкримінованого правопорушення. Окрім того, допустимий вміст алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно з нормами міжнародного права становить 0,5 проміле. Відповідно до протоколу вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 0,55 проміле, отже, сторона захисту наголошує що перевищення норми формально може і містить склад адміністративного правопорушення по законах України, але цей рівень вважається природнім відповідно до міжнародного законодавства. Чинний КУПАП не містить відповідних норм з приводу долучення до матеріалів провадження і дослідження електронних доказів, тому сторона захисту вважає, що в такому випадку суд повинен застосувати аналогію закону, а саме норми Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема ст. 99, яка дає роз`яснення, які докази є електронними та яким чином вони повинні бути посвідчені чи підтверджені. Відповідно до зазначеної норми запис на оптичному диску є електронним доказом і відповідно повинен бути засвідчений електронним цифровим підписом особи, яка даний доказ подає і використовує. Досліджений відеофайл «clip-2» записаний на оптичний диск не засвідчений підписом відповідальної особи, крім того, ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в супровідному листі до матеріалів адміністративного провадження цей доказ не приєднаний. Таким чином достовірно невідомо хто і за яких обставин його відзняв, і оскільки його не підписаний електронним цифровим підписом, тому сторона захисту вважає, що при прийнятті рішення по даній справі, суд позбавлений можливості посилатися на цей завідомо незаконний доказ.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно з п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протокол про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Попри невизнання своєї винуватості правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 425031 від 03.09.2023, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого водія ОСОБА_1 направлено до КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4», однак відомості про проходження огляду в направленні відсутні, оскільки огляд не проводився;

роздруківкою із технічного приладу "Drager Alcotest 7510 ARLM-0338" від 03.09.2023, згідно якої результат становить 0,55 проміле алкоголю в крові, окрім того в роздруківці міститься власноручно зроблений ОСОБА_1 підпис про те, що він підверджує ідентичність показань на екрані та у роздруківці;

актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 0,55 проміле;

розпискою ОСОБА_3 від 03.09.2023, відповідно до якої вона зобов`язується забрати транспортний засіб «Mersedes-Benz 109 Vito CDI» з д.н.з. НОМЕР_4 та доставити його за адресою: Київська область, м. Біла Церква, пров. Толстого, буд. 5, а водія не допускати до керування ним;

відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 425031 від 03.09.2023, яким підтверджені факти викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, на переглянутому в судовому засіданні відеозаписі, а саме на відефайлі під назвою «clip-0» відеозапис із бодікамери № НОМЕР_5 зафіксовано як 03.09.2023 о 09:46 год працівник поліції, підійшовши до водія зупиненого транспортного засобу, запитав куди він їде та чи не вживав алкогольні напої, на що останній відповів, що вживав напередодні алкоголь, а зараз прямує на роботу і на Нову пошту, що вживати алкоголь дозволяє собі лише один раз на тиждень. Поліцейський повідомив, що ведеться безперервна відео фіксація, та пропонує пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, водій спочатку не дає відповіді, комусь телефонує, але згодом погоджується. Працівник поліції пропонує вибрати трубочку, однак водій сказав вибирати будь-яку. На відеозаписі чітко зафіксовано, як поліцейський взяв мундштук, герметично упакований, розірвавши упакування, вставив його до приладу Драгер, увімкнув його, оголосив водієві, що проводиться прогрів приладу, перевірка на чистоту та розповідає як має відбуватися продув приладу Драгер. О 09:49 год водій дує у прилад, результат позитивний 0,55 проміле. Поліцейський озвучив результат та показав екран приладу водієві, після чого запитав чи потрібно їхати до лікарні, на водій чітко відповів «-ні». Потім було повідомлено, щоб він шукав тверезого водія. О 09:50 год працівником поліції водієві роз`яснено його права та обов`язки згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Потім о 09:51 год повідомлено, що буде складено протокол та в подальшому працівниками поліції складаються матеріали. О 10:06 год водієві оголошується протокол та інші матеріали, де він ставить свої підписи та записи, а його дружина заповнює розписку. На відефайлі під назвою «clip-1» відеозапис із бодікамери № НОМЕР_6 зафіксовано всі ті ж події, що і на попередньому відео та зі сторони видно, що при проходженні огляду водієві працівник поліції постійно демонструє екран приладу Драгер. На відефайлі під назвою «clip20» відеозапис із відеореєстратора службового автомобіля зафіксовано факт керування водієм транспортним засобом та зупинка «Mersedes-Benz 109 Vito CDI» з д.н.з. НОМЕР_4 .

Суддею встановлено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008.

До показань ОСОБА_1 про те, що він не погоджувався із результатами огляду і йому не запропоновано проїхати до медичного закладу, суддя ставиться критично, вважає їх такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та спростовуються переглянутим відеозаписом з місця події, на якому чітко зафіксовано як він повідомив працівникам поліції, що вживав алкогольні напої напередодні, при озвученні результатів тестування ОСОБА_1 не висловлює заперечень, працівником поліції йому відразу запропоновано проїхати до лікарні, на що він чітко відмовився.

Щодо позиції захисника, що була безпідставна зупинка ОСОБА_1 спростовується самими пояснення останнього в судовому засіданні, який вказав, що його зупинили у зв`язку із відпрацюванням «Тверезий водій». Інші твердження захисника, що ОСОБА_1 не роз`яснено його права та обов`язки, не дотримано порядок відповідно до ст. 266 КУпАП, а саме не запропоновано пройти огляд у медзакладі, та те, що відсутній відеозапис із нагрудної камери поліцейського № 230364 повністю спростовується переглянутим відеозаписом у судовому засіданні, зокрема відеозаписом і з бодікамери № 230364.

Щодо клопотання захисника про визнання електронного доказу (відеозапису) недопустимим, суд вважає його безпідставним, оскільки в судовому засіданні у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Зінченка П.Л. було здійснено перегляд наявного відеозапису, який є безперервним та повністю відтворює обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Окрім того в самому протоколі міститься посилання на відеозапис як на додаток до протоклу та у описі справи про адміністративне правопорушення зазначено, що на а.с. 7 знаходиться «додаток до протоколу».

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису….

Відповідно до ч. 1 розділу VIII «Загальний порядок зберігання та видачі відеозаписів» Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 8.12.2018 № 1026, вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів, установлених на службових транспортних засобах, БпЛА, на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником до такого сервера.

Відповідно до ч. 9 розділу VIII «Загальний порядок зберігання та видачі відеозаписів» вказаної Інструкції відеозаписи працівникам органу, підрозділу поліції видаються в тому вигляді, в якому вони були збережені на док-станції,- без коригування.

Суд вважає, що приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис містить всі відповідні реквізити, а саме дату, час, ідентифікацію бодікамери поліцейських та відеореєстратора, та вважає, що уповноваженою особою дотримано вимог Інструкції щодо його надання як доказу до протоколу про адмінправопорушення, а отже допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені частиною 2 статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з ст.40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень, що становить, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА