Справа №: 486/1325/22 Провадження № 3/486/102/2023
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді - Савіна О.І.,
при секретарі - Коршак О.В.,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 Вознесенського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
29.10.2022 року о 22:30 год. в м. Южноукраїнську по бульвару Шевченка ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ-21013 д.н. НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним та не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21093 д.н. НОМЕР_3 , який був припаркований позаду нього, в результаті зіткнення обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 Правил дорожнього руху, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху.
Згідно п. 2.3.б Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Тому, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Окрім цього, 29.10.2022 року о 22:30 годині в м. Южноукраїнську по бульвару Шевченка ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ-21013 д.н. НОМЕР_2 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду, після чого залишив місце подій.
Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
Отже, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Останньому достеменно було відомо, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього розглядатиметься в Южноукраїнському міському суді Миколаїської області, про що є відмітка в протоколах про адміністративні правопорушення. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило, однак відповідно до його письмових пояснень останній вину свою визнав.
З метою дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначених ст. 277 КУпАП, враховуючи, що судом були вчинені дії щодо виклику ОСОБА_2 в судове засідання, суд вважає за доцільне розглянути вказану справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за наявними письмовими матеріалами справи.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За таких обставин, враховуючи також строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.
Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується також наявними письмовими матеріалами справи, зокрема: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 091562 від 30.10.2022 року та змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 091563 від 30.10.2022 року, письмовими поясненням ОСОБА_1 від 30.10.2022 року, у яких останній свою вину визнав, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 від 30.10.2022 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 30.10.2022 року, схемою місця ДТП від 29.10.2022 року, на якій чітко вбачається розміщення транспортних засобів на проїзній частині та відображено пошкодження отримані транспортними засобами.
При накладенні стягнення, згідно положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
З огляду на викладене, враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу ОСОБА_2 , а також визнання вини останнім, суд вважає доцільним накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На думку суду таке адміністративне стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь держави витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 536,80 гривень.
Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі - 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп., на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір розміром 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. І. Савін