Справа №766/6882/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 20.09.2023 року о 19:45 годині в м. Херсоні по вул. Миру,17 керував транспортним засобом мопед «Хонда Діо 27», без н/з з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, підвищена жвавість). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, під час безперервної відеофіксації на бодікамеру 475927

Своїми діями, ОСОБА_1 , порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 , 20.09.2023 року о 19:45 годині в м. Херсоні по вул. Миру,17 керуючи вищезазначеним транспортним засобом не мав права на керування, таким транспортним засобом, так як не мав посвідчення водія відповідної категорії. Правопорушення вчинене повторно протягом року, постанова серії БАД № 73129 від 09.09.2023 року за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п.2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне, протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом.

Крім того, ОСОБА_1 , 05.10.2023 року о 12:20 годині в м. Херсоні по вул. І.Кулика,147 керував транспортним засобом мопед «Хонда Діо 27», без н/з з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, під час безперервної відеофіксації на бодікамеру 470037.

Своїми діями, ОСОБА_1 , порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 , 05.10.2023 року о 12:20 годині в м. Херсоні по вул. І.Кулика,147, керуючи вищезазначеним транспортним засобом не мав права на керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинене повторно протягом року, постанова серії БАД № 73129 від 09.09.2023 року за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Своїми діями, ОСОБА_1 , порушив п.2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне, протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчинених правопорушеннях визнав повністю, не заперечував проти обставин, викладених в протоколах про адміністративне правопорушення.

Окрім пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, вина останнього у вчиненні правопорушень:

за ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколами про адміністративні правопорушення: серії ААД № 519282 від 20.09.2023, серії ААД № 519258 від 05.10.2023, в яких викладені обставини вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, зокрема, останнім допущено порушення вимог п. 2.5 ПДР України: останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку;

- направленнями на огляд водія на стан сп`яніння від 20.09.2023, 05.10.2023, відповідно до яких у водія виявлені ознаки наркотичного сп`яніння;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів, відповідно до якого, останній відмовився від проходження огляду;

- відеофайлами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, котрі здійснювали оформлення вчинених особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, які кореспондуються з фактичними обставинами справи та вказують на факти порушення водієм вказаних Правил дорожнього руху України. Суддя звертає увагу, що такі відеозаписи із нагрудного відеореєстратора інспектора, якими зафіксовано обставини, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, про що констатовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 678/991/17, адміністративне провадження № К/9901/6128/18;

- довідками, згідно яких, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

- рапортами поліцейських від 20.09.2023, 05.10.2023, відповідно до яких, встановлено особу ОСОБА_1 та запропоновано перевірити на стан сп`яніння, на що, водій висловив відмову.

за ч.5 ст.126 КУпАП, підтверджена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколами про адміністративні правопорушення: серії ААД № 519283 від 20.09.2023, серії ААД № 519081 від 05.10.2023, в яких викладені обставини вчинених ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, зокрема, останнім допущено порушення вимог п. 2.1а ПДР України, згідно якого останній керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортним засобом;

- відеофайлами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, котрі здійснювали оформлення вчинених особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП, які кореспондуються з фактичними обставинами справи та вказують на факти порушення водієм вказаних Правил дорожнього руху України. Суддя звертає увагу, що такі відеозаписи із нагрудного відеореєстратора інспектора, якими зафіксовано обставини, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, про що констатовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 678/991/17, адміністративне провадження № К/9901/6128/18;

- довідками, згідно яких, відповідно до постанови від 09.09.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП;

- довідками, згідно яких, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

- довідками, згідно яких, ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу;

- постановою серії БАД № 73129 від 09.09.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП;

- рапортами поліцейських від 20.09.2023, 05.10.2023р.

Оцінюючи викладене, необхідно враховувати таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст.ст.1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннямист.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так п. 2.5. ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп`яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу І Інструкції).

Згідно із п. 7 зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Так з вищевикладених доказів вбачається, що поліцейськими були встановлені відповідні ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, підвищена жвавість, порушеннякоординації рухів). Наведене мало своїм наслідком законну вимогу про проходження медичного огляду на встановлення наркотичного сп`яніння.

Оскільки ж відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, а тому представниками поліції з дотриманням вищевикладених вимог Інструкції було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Так, з досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 , не зважаючи на вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння, відмовився, що мало свій прояв в пасивних діях, метою яких було уникнення процедури відповідного огляду. Наведені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчинених ОСОБА_1 правопорушень, ставити їх під сумнів підстав немає, останні доводять факт інкримінованих ОСОБА_1 протиправних дій.

Оскільки ж ОСОБА_1 09.09.2023 притягувався до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а посвідчення водія взагалі не отримував, то наявні ознаки повторного порушення протягом року вимог п. 2.1 «а» ПДР.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, ставити під сумнів, які підстав немає.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Виходячи із системного аналізу зазначених норм, суд вважає, що правова природа стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини та статті КУпАП, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив декілька адміністративних правопорушень, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: ч.5 ст.126 КУпАП.

Враховуючи викладене вище, правила, визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, обставини, що пом`якшують відповідальність правопорушника: визнання вини, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, та приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу, що відповідає санкції ч.5 ст.126 КУпАП, яке, на думку суду, є достатнім для виправлення порушника і попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та у відповідності до ст.36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

(Рахунок отримувача: UA0021001, Одержувач ГУК у м. Херсон обл. /Херсон обл./21081300, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяВ. Е. Дорошинська