Провадження № 33/801/1131/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Суваряна Завена адвоката Малика Олександра Володимировича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Вірменії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2023 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та призначено йому адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, а саме: автомобіля марки «Fiat Doblo Caro», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536, 80 грн.

14 листопада 2023 року, не погодившись з цією постановою, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Малик О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із вчиненням ОСОБА_2 дій у стані крайньої необхідності.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Малик О.В. вказав, що перевищення строку дії митного режиму тимчасового ввезення відбулося у зв`язку із існуванням обставин непереборної сили, а саме у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану та тим, що ОСОБА_3 25 лютого 2022 року передав автомобіль військовій частині, відтак він не повинен нести відповідальність за вчинене правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України. Шестимісячний строк притягнення ОСОБА_1 до відповідальності завершився, оскільки правопорушення було вчинено 03 лютого 2023 року (строк вивезення тривав до 02 лютого 2023 року), а протокол про адміністративне правопорушення складено 10 серпня 2023 року.

В апеляційній скарзі скаржник ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що повістки про виклик до суду він не отримував, в день винесення оскаржуваної постанови у судовому засіданні він не був присутній, про її існування дізнався із Єдиного державного реєстру судових рішень. Згодом 10 листопада 2023 року захисник Суваряна Завена адвокат Малик О.В. звернувся до суду із заявою про ознайомлення із матеріалами справи, згідно відмітки на цій заяві адвокат Малик О.В. ознайомився із матеріалами справи 14 листопада 2023 року, а тому десятиденний строк на апеляційне оскарження необхідно рахувати з 14 листопада 2023 року, тобто з моменту, коли скаржник ознайомився з текстом оскаржуваної постанови.

Апеляційний суд вважає, що таке клопотання слід задовольнити, зважаючи на наступне.

За правилом ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні суду першої інстанції 10 жовтня 2023 року в день винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_3 не був присутній, докази отримання ним повістки про виклик в суд на вказану дату відсутні.

10 листопада 2023 року захисник Суваряна Завена адвокат Малик О.В. подав до суду першої інстанції заяву про ознайомлення із матеріалами справи, згідно відмітки на цій заяві він із матеріалами справи ознайомився 14 листопада 2023 року (а. с. 25-26).

Враховуючи, що скаржник не був належним чином повідомлений про розгляд справи, він звернувся із апеляційною скаргою 14 листопада 2023 року, тобто в межах десятиденного строку з дня ознайомлення його із текстом оскаржуваної постанови, який міститься у матеріалах справи, тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, відтак його слід поновити.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Малик О.В. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовільнити. Представник Вінницької митниці ДМС України заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін з огляду на таке.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 6 ст. 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування. За вчинення такого правопорушення передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що 10 серпня 2023 року о 21 год. 22 хв. у пункт пропуску «Могилів-Подільський Отач» відділ митного оформлення №2 митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДМС України з метою перетину державного кордону в напрямку «виїзд з України» прибув автобус марки «Fiat Doblo Caro», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням громадянина ОСОБА_4 , у якому в якості пасажира слідував громадянин Вірменії ОСОБА_5 . Під час проведення перевірки на підставі інформації АСМО «Інспектор» та аналізу ризиків встановлено, що громадянин Вірменії ОСОБА_5 02 лютого 2022 року через пункт пропуску «Гоптівка - Нехотєєвка» митного посту «Гоптівка» Харківської митниці ДМС України ввіз на митну територію України цей же автомобіль в режимі «тимчасове ввезення до 1 року», з метою особистого користування, який станом на 10 серпня 2023 року громадянином Вірменії ОСОБА_5 з митної території України не вивезений. Своїми діями він порушив вимоги ч. 1 ст. 380 МК України, згідно якої тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Невиконання зазначених правил тягне за собою притягнення до відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України.

Це підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення № 0447/401000/23 від 10 серпня 2023 року, у якому зафіксовано вказані вище обставини (а. с. 2-5).

Доповідною запискою старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДМС України Андрія Криворуки, у якій вказано, що у пункт пропуску «Могилів-Подільський Отач» цього відділу митного оформлення прибув автобус марки «Fiat Doblo Caro», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням громадянина ОСОБА_6 , у якому в якості пасажира слідував громадянин Вірменії ОСОБА_5 . Під час проведення перевірки виявилось, що громадянин Вірменії ОСОБА_5 порушив вимоги ч. 1 ст. 380 МК України, згідно якої тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. По даному факту складено протокол та заведено справу про порушення митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України (а. с. 10).

У своїй заяві від 10 серпня 2023 року ОСОБА_5 вказав, що йому відомо, що за вчинені ним дії відповідальність передбачена ч. 6 ст. 481 МК України, із санкцією цієї статті він ознайомлений (а. с. 11).

Відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП, питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються МК України.

Згідно із ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Притягнення особи до відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно із ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Пунктом 60 ст. 4 Митного кодексу України визначено, що транспортні засоби особистого користування - це наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

У відповідності до ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 2 ст. 380 Митного кодексу України визначено, що транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 380 Митного кодексу України визначено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

За ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених ч. 2 ст. 469, ст. 470, ч. 3 ст. 478, ст. 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (ст. 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні строку дії митного режиму тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України, що підтверджується сукупністю зібраних й перевірених доказів, та вірно кваліфікував дії останнього за ч. 6 ст. 481 МК України.

У апеляційній скарзі скаржник вказує, що перевищення строку дії митного режиму тимчасового ввезення відбулося у зв`язку із існуванням обставин непереборної сили, а саме у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану та тим, що ОСОБА_3 25 лютого 2022 року передав автомобіль військовій частині, на підтвердження чого він надає лист військової частини про те, що даний автомобіль з 25 лютого 2022 року по 01 липня 2023 року було добровільно залучено до сил і засобів військової частини, а тому він не повинен нести відповідальності за вчинення даного правопорушення з огляду на положення ч. 1 ст. 460 МК України. Крім того, як на підставу для звільнення від відповідальності скаржник посилається на офіційний лист ТПП України від 28 лютого 2022 року за №2024/02.0-7.1, згідно якого цим листом вона засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та які з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання, так і для населення. Однак такі доводи апеляційний суд до уваги не бере, зважаючи на наступне.

Під обставинами непереборної сили відповідно до пункту «а» ч. 4 ст. 263 МК України розуміються стихійне лихо (пожежа, повінь тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях у зоні митного контролю, інші надзвичайні та невідворотні за даних умов події.

Відповідно до п. 3 розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657 (далі - Порядок № 657) залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

У випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (п. 6 розділу VІІІ Порядку № 657)

Згідно зі ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

У п.3.3 Регламенту засвідчення ТПП України та регіональними ТПП форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) вказано, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) це документ встановленої ТПП України форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

За результатами розгляду документів ТПП України / регіональна ТПП видає сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (п. 6.11 Регламенту).

Відповідно до п. 6.15 Регламенту у разі, якщо за результатом розгляду заяви і наданих документів вбачається, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) відсутні або відсутній причинно-наслідковий зв`язок між обставинами форс-мажору (обставинами непереборної сили) і невиконанням зобов`язання, ТПП України / регіональна ТПП надсилає заявникові відповідь про відмову в засвідченні форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), спираючись на висновок відповідно про відсутність форс-мажорних обставин, їх недоведеність або відсутність причинно-наслідкового зв`язку між форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) і невиконанням зобов`язання.

У постанові Верховного Суду від 19 серпня 2022 року у справі №908/2287/17 вказано що, сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами.

Подібна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 912/3323/20, де вказано, що сертифікат ТПП України є не єдиним документом на підтвердження надзвичайних обставин, обставини форс-мажору можуть доводитися будь-якими іншими доказами.

У постанові від 30 листопада 2021 року у справі № 913/785/17 Верховний Суд зазначає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання; саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

З аналізу наведеного слідує, що особа звільняється від відповідальності у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного письмового повідомлення митного органу про обставини події.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 02 лютого 2022 року ввіз на митну територію України згаданий вище автомобіль у митному режимі тимчасового ввезення у строк до одного року (з можливим продовженням згідно ч. 1 ст. 380 МК України не більш як на 60 днів з урахуванням дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження цих обставин), строк дії якого мав звершитись 02 лютого 2023 року. Після 02 лютого 2023 року даний автомобіль вивезений не був, в інший митний режим не був поміщений, натомість ОСОБА_3 звернувся до Харківської митниці ДМС України про продовження строку дії режиму тимчасового ввезення, який листом цієї ж митниці від 09 лютого 2023 року було продовжено з урахуванням дії обставин непереборної сили не більше ніж на 60 днів у строк до 02 квітня 2023 року включно. Крім того, 26 травня 2023 року сертифікатом №4600-23-2547 Львівської ТПП було засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), існування яких унеможливило вивезти указаний вище транспортний засіб у строк до 02 квітня 2023 року, у сертифікаті вказано дату настання обставин непереборної сили 03 квітня 2023 року та дату закінчення таких обставин 26 травня 2023 року.

Враховуючи, що після 26 травня 2023 року по 10 серпня 2023 року (день виявлення правопорушення і складання протоколу про адміністративне правопорушення) указаний вище транспортний засіб ОСОБА_2 вивезений не був, жодних обставин, які б свідчили про його намагання вчинити певні дії, пов`язані із вивезенням за межі митної території України вищевказаного транспортного засобу у зазначений термін, судом не встановлено, докази засвідчення ТПП існування обставин непереборної сили для ОСОБА_1 , які унеможливили виконання ним зобов`язань, покладених на нього МК України, після 26 травня 2023 року матеріали справи не містять, а тому викладені вище доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані обґрунтованими. Такі доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції та, на думку апеляційного суду, є спробою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім того, скаржник не надав суду доказів, які б завадили йому зазначений вище автомобіль помістити у інші митні режими, які визначені ч. 1 ст. 70 МК України, а потім передати вже військовій частині.

Доводи скаржника про те, що шестимісячний строк притягнення до ОСОБА_1 до відповідальності завершився, оскільки правопорушення було вчинено 03 лютого 2023 року (строк вивезення тривав до 02 лютого 2023 року), а протокол про адміністративне правопорушення складено 10 серпня 2023 року, відхиляються судом апеляційної інстанції з огляду на таке.

Якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом (ч. 1 ст. 467 МК України).

Протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що днем виявлення правопорушення є 10 серпня 2023 року, натомість постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України винесена 10 жовтня 2023 року, тобто адміністративне стягнення було накладено судом у межах шестимісячного строку, визначеного ч. 1 ст. 467 МК України.

Наведена норма статті не прив`язує день вчинення правопорушення до дня накладення стягнення судом. У разі закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення судом береться до уваги лише день виявлення правопорушення та день винесення постанови про накладення стягнення.

Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що як зазначалось вище, у зв`язку із прийняттям відповідними органами певних рішень, які були ухвалені у відповідь на заяви ОСОБА_1 , зокрема про продовження строку дії режиму тимчасового ввезення не більше ніж на 60 днів до 02 квітня 2023 року включно та про засвідчення існування обставин непереборної сили з 03 квітня 2023 року по 26 травня 2023 року, він користувався продовженим строком поміщення його автомобіля у такий режим, а тому такими діями він змістив день вчинення ним адміністративного правопорушення, яким стало 27 травня 2023 року, адже після 26 травня 2023 року (день завершення дії обставин непереобраної сили, що визначено листом Львівської ТПП) по 10 серпня 2023 року (день виявлення правопорушення) він не вчиняв жодних дій, які пов`язані із вивезенням такого транспортного засобу за межі митної території України, поміщенням його у інший митний режим, або із засвідченням ТПП обставин непереборної сили, які існували у період із 27 травня 2023 по 10 серпня 2023 року. Відтак днем вчинення ОСОБА_2 указаного правопорушення є 27 травня 2023 року, а не 03 лютого 2023 року, як скаржником зазначено у апеляційній скарзі.

За таких обставин, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП, ст. ст. 486, 489, 495 МК України дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Суваряна Завена адвоката Малика Олександра Володимировича про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції задовольнити.

Поновити ОСОБА_7 строк на оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника Суваряна Завена адвоката Малика Олександра Володимировича залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 МК України без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук