Справа № 308/3576/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
27.10.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою його захисника адвоката Семеновича Т.С. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.07.2023,
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 17.07.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.
В оскарженій постанові судді від 17.07.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
23.02.2023, о 20 год. 25 хв., в м. Ужгород по вул. Шевченка, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився о 21 год. 35 хв. Дії ОСОБА_1 за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Семенович Т.С. просить скасувати оскаржувану постанову від 17.07.2023, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що судом встановлено, що водій відмовився від огляду на стан сп`яніння, однак не конкретизовано на стан саме якого сп`яніння. Вищевказане свідчить про те, що суд визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, які не повною мірою узгоджуються з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення.
Разом із тим, апелянт звертає увагу на те, що посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення, копію постанови про накладення адміністративного стягнення, направлення на огляд та відеоматеріали, як на докази винуватості ОСОБА_1 , суд першої інстанції не дав їм відповідного аналізу, не зазначив, які відомості містяться у цих доказах, що підтверджують вину ОСОБА_1 , що в свою чергу свідчить про необґрунтованість і невмотивованість оскаржуваної постанови.
При цьому, суд першої інстанції не дав жодної оцінки тому факту, що постанова рядового поліції інспектора батальйону А роти Управління патрульної поліції Матлах М.С. серії ЕАС №6588620 від 23.02.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАГІ, скасована, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП закрито. Також апелянт вказує, що ця постанова винесена о 22 год 16 хв, тобто після складення щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Отже це свідчить про те, що працівники поліції безпідставно здійснили зупинку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а відповідно і їхні вимоги про необхідність проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння були також безпідставними і необґрунтованими.
Апелянт також вказує, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівниками поліції не було залучено свідків під час його складання, що є порушенням Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду та свідчить про недотримання процедури фіксації факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, на жодному з фрагментів відеозапису з нагрудних камер поліцейських не вбачається, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Навпаки, із відеозапису слідує, що перебуваючи в закладі охорони здоров`я, куди ОСОБА_1 добровільно приїхав із працівниками поліції, оскільки мав намір пройти огляд на стан сп`яніння і жодним чином не відмовлявся від проходження такого ОСОБА_1 у силу певних обставин не міг здати на дослідження біологічний матеріал.
Апелянт вказує, що поліцейський виявив у ОСОБА_1 і такі ознаки наркотичного сп`яніння, як тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, однак ОСОБА_1 заперечив такі обставини, пояснивши, що в нього тахікардія, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста, який надано стороною захисту суду першої інстанції. Вказаному висновку суд першої інстанції жодної оцінки не надав і безпідставно не взяв його до уваги при прийнятті рішення, при цьому не навівши жодних мотивів. ОСОБА_2 також зазначає, що подія мала місце у лютому місяці, на вулиці температура повітря сягала до -2 градусів морозу, що і зумовило тремтіння пальців рук ОСОБА_1 (а.с. 80-87).
Відсутність у ОСОБА_1 адвоката або іншого фахівця у галузі права призвела до того, що він був позбавлений можливості знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Крім того, присутність захисника дозволила б йому пересвідчитися у правильності дій поліцейських та лікарки, а також у дотримані усіх необхідних процедур при огляді на стан сп`яніння.
В судове засідання в апеляційній інстанції, призначене на 27.10.2023 ОСОБА_1 та його захисник Семенович Т.С. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. ОСОБА_2 27.10.2023 подав заяву про розгляд справи без його участі, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримано.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ці положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Такий висновок судді ґрунтується на повно і всебічно досліджених у суді зібраних у справі доказах, а саме:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 095062 від 23.02.2023, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення;
- копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6588620 від 23.02.2023 (а.с.2);
- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4);
- розпискою ОСОБА_1 від 23.02.2023 про підтвердження факту залишення транспортного засобу «Skoda» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою м. Ужгород, вул. Шевченка, 9, яка підписана ним особисто (а.с.3);
- відеозаписі з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, який додано до матеріалів протоколу.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 095062 від 23.02.2023 ОСОБА_1 23.02.2023, о 20 год. 25 хв., в м. Ужгород по вул. Шевченка, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda» моделі «Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився о 21 год. 35 хв. Дії ОСОБА_1 за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується вказаним протоколом про адміністративне правопорушення від 23.02.2023, який підписаний ОСОБА_1 особисто. В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» останній зазначив, що від огляду не відмовлявся, про причину зупинки законних пояснень не отримав. Як слідує із вказаного протоколу ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.1).
Зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується відеозаписом працівників патрульної поліції, який додано до матеріалів протоколу. Із відеозапису слідує, що при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 поліцейськими виявлено в останнього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці, які не реагують на зміну світла та збита координація та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Такий погодився пройти огляд на стан сп`яніння та його в подальшому було доставлено до закладу охорони здоров`я для його проходження. Надалі, після спливу тривалого проміжку часу, ОСОБА_1 зазначив, що не може пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки не може здати біологічні зразки. Лікарем-наркологом констатовано, що йому було надано достатньо часу, щоб здати зразки, а тому їх ненадання для проведення експертизи є відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, однак не зміг здати зразки біологічного середовища - сечі, оскільки визначає поведінку особи, як таку, що суперечить доктрині venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони.
В апеляційній скарзі адвокат Семенович Т.С. вказує на те, що запис, долучений до матеріалів справи не є безперервним. Дослідивши цей запис детально, апеляційний суд констатує, що він дає повне уявлення про зафіксовану на ньому подію, поведінку учасників та обставин справи. Вважати цей запис неналежним доказом достатніх підстав нема.
Вказаний доказ отриманий з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у його достовірності та істинності.
Під час розгляду справи апеляційним судом порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за №1452/735, не встановлено.
До протоколу додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6588620 від 23.02.2023, згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за адміністративні порушення, передбачені ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.2).
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.04.2023 в адміністративній справі № 308/3474/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та поліцейського 2 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області Матлах М.С., яким постанову серії ЕАС № 6588620 від 23.02.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу скасована, а провадження закрито.

В апеляційній скарзі адвокат Семенович Т.С. вказує, що оскільки постанова про притягнення його довірителя до відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП скасована, слід вважати доведеним той факт, що поліцейські безпідставно зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , а відтак і подальші дії поліцейських слід вважати також неправомірними. У зв`язку з цим апеляційний суд звертає увагу на те, що скасовуючи постанову рядового поліції інспектора батальйону 4 роти Управління патрульної поліції Матлах М.С. серії ЕАС № 6588620 від 23.02.2023, Ужгородський міськрайонний суд у рішенні від 25.04.2023 по справі № 308/3474/23 визнав неналежним та недопустимим, доказом вчинення особою адміністративного правопорушення доданий відповідачем відеозапис, оскільки у постанові не зазначено технічний засіб, яким його здійснено. За цих обставин суд порахував, що доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, відповідачем не додано.

Водночас у вищезазначеному судовому рішенні не спростовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що має значення для кваліфікації його дій за диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у вказані час та місці у протоколі про адміністративне правопорушення також не оспорюється.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідування на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено п.2.5 Правил дорожнього рухуне спростовано.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни оскарженого судового рішення в апеляційній скарзі, не вказується та під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, оскаржувана постанова місцевого суду від 17.07.2023 щодо ОСОБА_3 , як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а подана захисником Семеновичем Т.С. апеляційна скарга без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Семеновичем Т.С. залишити без задоволення, а винесену щодо ОСОБА_1 постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.07.2023 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош