Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
07.12.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 квітня 2022 року,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
Згідно з постановою, 22.08.2021, об 11 год 17 хв, у м. Чоп, по вул. Приозерна, водій ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 . Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, у лікаря нарколога. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вказує на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція) у медичному закладі, куди ОСОБА_2 було доставлено, біологічний матеріал сеча, у апелянта не відбиралась, токсикологічне дослідження не проводилось, у два флакони ємністю не менше 50 мл, друга -30 мл не поділялась (один зразок для аналізу, а дві є контрольними). При цьому, клопотання ОСОБА_2 , подане до суду першої інстанції про призначення судово-медичної експертизи відібраних у нього 22.08.2021 зразків біологічного матеріалу, було безпідставно відхилено, що, на думку апелянта, свідчить про порушення його права на захист. ОСОБА_2 також зазначає, що лікар ОСОБА_3 та медична сестра ОСОБА_4 , які проводили освідування, не є уповноваженими особами на проведення відповідного огляду, що підтверджується листом КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» від 29.10.2021 №91/А. Апелянт вважає, що освідування проведене з очевидними порушеннями вимог ст. 266 КУпАП, адже всупереч встановленому законом порядку, при медичному огляді ОСОБА_2 не проведено лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу у зразках біологічного середовища, факт зворотного не відображено в «Журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів» та «Журналі реєстрації токсикологічних досліджень у біологічних середовищах». На переконання апелянта, матеріали справи необхідно повернути на доопрацювання, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про рік складання протоколу, між тим, у процесуальному документі вказано, що до нього долучено «відеоматеріал», однак, матеріали справи взагалі не містять відеозапису з місця події. Окрім того, ОСОБА_2 звертає увагу на те, що його, громадянина Угорської Республіки, не можна позбавити права керування транспортним засобом, оскільки матеріали справи не містять відомостей про наявність у нього такого права. На підставі наведеного, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП, або повернути матеріали справи для належного оформлення до органу, уповноваженого складати протоколи про адміністративні правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника, адвоката Мартинова Г. К., які повідомлялись про розгляд справи, призначений у апеляційному суді 07.12.2023. Однак, до суду вказані особи не з`явились, хоча обізнані з тим, що в суді розглядається подана особисто ОСОБА_2 апеляційна скарга. Окрім цього, від адвоката Мартинова Г. К. 06.12.2023 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на інший день у зв`язку з проходженням ним військової служби за мобілізацією. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 та його захисника, адвоката Мартинова Г. К., апеляційним судом береться до уваги те, що розгляд справи неодноразово відкладався: 30.08.2022 (а. с. 91-94), 26.12.2022 (а. с. 95-100), 12.04.2023 (а. с. 101-104), 13.07.2023 (а. с. 105-112), 03.10.2023 (а. с. 113-118), і що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 жодного разу не з`явився на розгляд справи і що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи. Апеляційний суд вважає, що не є підставою для відкладення розгляду справи та її зупинення проходження адвокатом Мартиновим Г. К. військової служби. При цьому із заяви адвоката Мартинова Г. К. вбачається, що адвокат знаходиться на території Закарпатської області, а саме у місті Чопі. У цьому контексті суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», у якому чітко зазначено, що сторони в розумні інтервали часу повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_2 , апеляційний суд не вбачає.
При оцінці доводів апеляційної скарги про незаконність судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.
Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами, як наголошується у ст. 251 КУпАП.
Доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема такими.
Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №237095, 22.08.2021, об 11 год 17 хв, у м. Чоп, по вул. Приозерна, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, у лікаря нарколога. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. У графі «Пояснення особи» ОСОБА_2 вказав, що: «… більше ніж 10 днів курив». Своїми підписами у протоколі ОСОБА_2 засвідчив, що зі змістом протоколу ознайомлений, копію його отримав.
Висновком лікаря нарколога КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» №537 від 22.08.2021 ОСОБА_3 щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння підтверджено, що водій ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. З висновком ОСОБА_2 ознайомився, що підтверджується його особистим підписом (а. с. 2).
Рапортом поліцейського Лібра В. підтверджуються обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 3).
З наявного у матеріалах справи акту медичного огляду №537 від 22.08.2021 убачається, що ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин - марихуани. Зі слів ОСОБА_2 , він не заперечує паління «травки». Окрім того, лікарем був проведений візуальний огляд ОСОБА_2 , під час якого встановлено порушення рухової сфери ОСОБА_2 , його хитку ходу, тремтіння пальців рук, бліде обличчя. (а. с. 22).
Окрім цього, у матеріалах справи міститься копія «Журналу реєстрації медичних оглядів з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»; копія Акту медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 537; копія журналу реєстрації відбору зразків біологічного матеріалу; копія направлення на токсикологічне дослідження № 525; копія довідки № 525 про доставку зразків біологічного матеріалу на токсикологічне дослідження; копія листа КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» від 29.10.2021 № 91; копія листа КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» від 07.09.2021 № 85/А; копія Методичних рекомендацій «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»; копія Наказу МОЗ України № 158 від 24.03.2006; копія Інструкції з використання «Тесту багатопрофільного для виявлення наркотиків у сечі «SNIPER».
При оцінці вищенаведених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які можуть слугувати підставою вважати, що поліцейський ОСОБА_6 був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_2 та фальсифікації протоколу та інших матеріалів справи, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано. Окрім того, апеляційний суд бере до уваги і те, що під час розгляду апеляційної скарги сторона захисту не надала жодного доказу, який може свідчити про те, що поліцейський діяв всупереч закону при перевірці особи водія, направленні його на освідування та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, і що апелянт оскаржував дії працівників поліції, що фактично дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_2 погодився із законністю дій працівників поліції.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що поліцейський ОСОБА_7 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
При цьому, не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_2 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та підпису наявних у матеріалах справи документів, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення та медичному висновку, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Також апеляційним судом не встановлено жодних даних і про те, що в лікаря КНП ЗОМЦПЗ та МЗ», ОСОБА_3 , який проводив огляд ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння та склав висновок про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння були підстави для фальсифікації вищевказаного документу щодо ОСОБА_2 , а також для його обмови у перебуванні у такому стані, у підтвердження цих даних також відсутні які-небудь належні докази.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наявними у справі письмовими доказами, яким суд дав правильну об`єктивну оцінку.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційним судом відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що медичні працівники, які проводили освідування, не є уповноваженими особами на проведення відповідного огляду, що підтверджується листом КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» від 29.10.2021 №91/А, з огляду на таке.
Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Інструкції, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України.
Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції, медичні огляди проводяться у найближчому закладі охорони здоров`я. Апеляційний суд встановив, що заклад охорони здоров`я КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ», куди поліцейські направили водія ОСОБА_2 пройти освідування на визначення стану наркотичного сп`яніння - у переліку закладів охорони здоров`я, яким надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв. З матеріалів справи убачається, що на пропозицію поліцейських пройти освідування у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_2 погодився, відтак пройшов огляд у закладі охорони здоров`я, а саме у КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ», щодо результатів освідування ОСОБА_2 жодних заперечень не висловлював. З наявних у матеріалах справи доказів не убачається, що ОСОБА_2 наполягав на проходженні огляду в іншому медичному закладі, а також відсутні будь-які дані, які можуть свідчити про те, що результатам огляду водій ОСОБА_2 не довіряє чи має сумніви у професійності та кваліфікації лікаря, який склав медичний висновок.
З долученого стороною захисту листа КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» від 07.09.2021 №85/А, убачається, що медичний заклад повідомив сторону захисту про те, що лікар ОСОБА_3 , який проводив освідування ОСОБА_2 підтвердив відповідну вищу кваліфікацію категорії лікаря - нарколога, про що свідчить копія відповідного посвідчення (а. с. 21).
Отже, жодних підстав для висновку, що огляд водія ОСОБА_2 проведено медичними працівниками, які не уповноважені на проведення освідування, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не вбачає.
Також апеляційний суд бере до уваги те, що згідно з медичним висновком лікаря Закарпатського медичного центру психічного здоров`я та медицини залежностей № 537 від 22.08.2021, який стороною захисту не оскаржувався, на момент освідування ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп`яніння. Факт вживання наркотичних речовин ОСОБА_2 не заперечував під час проходження медичного огляду, про що свідчить його письмові пояснення у відповідній графі акту медичного огляду №537, а також його особистий підпис у медичному висновку. З огляду на це, апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що освідування проведене з очевидними порушеннями вимог ст. 266 КУпАП, оскільки, як стверджує сторона захисту, при медичному огляді ОСОБА_2 не проведено лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу у зразках біологічного середовища.
Відхиляючи твердження апелянта в цій частині, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Так, з акту медичного огляду №537 від 22.08.2021, складеним лікарем Закарпатського медичного центру психічного здоров`я та медицини залежностей ОСОБА_3 , убачається, що для визначення перебування ОСОБА_2 у стані сп`яніння проведено експрес - тести на марихуану (ТНС 20110009), результат позитивний; на амфетамін (АМР 21050003), результат негативний; на метамфетамін (МЕТ 20100008), результат негативний.
Проведення тесту за допомогою тест-систем є лабораторним дослідженням, передбаченим Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 9 Розділу ІІІ Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Разом з тим, використання тесту при освідуванні ОСОБА_2 не було єдиним методом визначення стану наркотичного сп`яніння. Так, відповідно до даних акту огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 537 від 22.08.2021, при огляді ОСОБА_2 лікарем, окрім застосування тестів, були застосовані і інші форми і методи діагностики, зокрема візуальний огляд.
Так, під час проведення освідування, поведінка обстежуваної особи ОСОБА_2 22.08.2021, об 11 годині 50 хвилин, була загальмована, обличчя бліде, зіниці очей розширені та мляво реагують на світло, рухова сфера порушена, міміка млява, хода хитка. Зі слів ОСОБА_2 , він не заперечує паління «трави». Відповідно до результатів лабораторних тестів зазначених у вказаному вище акті - ОСОБА_2 знаходився в стані сп`яніння у результаті вживання марихуани.
При оцінці доводів апелянта про те, що всупереч вимогам Інструкції, у медичному закладі, куди ОСОБА_2 було доставлено, біологічний матеріал сеча, у апелянта не відбиралась, токсикологічне дослідження не проводилось, у два флакони ємністю не менше 50 мл, друга -30 мл не поділялась (один зразок для аналізу, а дві є контрольними, суд апеляційної інстанції вважає, що такі жодним чином не впливають на правильність та законність висновків місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.
За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища. З матеріалів справи убачається, що вказані вимоги при проведенні огляду ОСОБА_2 щодо виявлення наркотичного стану сп`яніння, працівниками закладу охорони здоров`я були виконані.
З матеріалів справи не вбачається, що після здачі біологічних зразків ( сечі ) та власне по завершенню проведення освідування у медичному закладі ОСОБА_2 висловлював які-небудь зауваження щодо проведення огляду чи ставив під сумніви законність процедури освідування, більш того, наявні у матеріалах справи письмові докази, підписані особисто ОСОБА_2 (протокол про адміністративне правопорушення, медичний висновок), свідчить про те, що з результатами освідування водій ОСОБА_2 погоджується.
Крім того, відповідно до приписів Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, висновок за результатами медичного огляду може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку. З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 не оскаржував медичний висновок.
Тому, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я проведено з порушеннями вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, такі відхиляються й визнаються безпідставними.
Апеляційний суд відхиляє твердження апеляційної скарги про те, що подане до суду першої інстанції клопотання про призначення судово-медичної експертизи відібраних у нього 22.08.2021 зразків біологічного матеріалу, було безпідставно відхилено. Ці твердження, з огляду на наявність належних та достатніх доказів, є надуманими.
Так, постановою суду від 11.11.2021, задоволено клопотання адвоката Мартинова Г.К. та призначено у справі судово-медична токсикологічна експертиза (а. с. 47, 48). Виконання експертизи доручено експертам Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи. Витребувано та зобов`язано КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради надати до Закарпатського обласного бюро судово-медичної експертизи, зразки біологічного середовища ОСОБА_2 , які були відібрані 22.08.2021 під час медичного огляду (висновок КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради № 537 від 22.08.2021). Провадження в справі зупинено до отримання висновку експерта.
Водночас, з матеріалів справи убачається, 18.03.2022, матеріали справи повернуті до суду без проведення експертизи, оскільки біологічний об`єкт (сеча) не була доставлена (а. с. 52). Тому, доводи апеляційної скарги про те, що клопотання про призначення судово-медичної експертизи відібраних у ОСОБА_2 22.08.2021 зразків біологічного матеріалу, було безпідставно відхилено, є такими, що свого підтвердження не знайшли.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутній відеозапис з місця події, такі суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на таке.
Обов`язкова відеофіксація передбачена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, якою визначено, що огляд поліцейським на місці зупинки проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (Наказ Міністерства внутрішніх справ № 318 від 13.04.2018)
У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння) (пункт 5 інструкції). Водночас, з матеріалів справи убачається, що огляд ОСОБА_2 проводився у лікаря в спеціалізованому медичному закладі з дотриманням усіх вимог щодо такого.
Тому, відсутність відеозапису з місця події не може слугувати підставою для закриття провадження у справі, адже такий відеоматеріал у разі його наявності може бути одним з доказів, який оцінюється судом в сукупності з іншими доказами та матеріалами.
Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи необхідно повернути на доопрацювання, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про рік складання протоколу, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки зміст протоколу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений уповноваженою особою та підписаний ОСОБА_2 . Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №237095, наявні відомості про подію за участі ОСОБА_2 зокрема вказано, що 22.08.2021 об 11 год 17 хв, у місті Чопі, по вул. Приозерна, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, у лікаря нарколога. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також у протоколі містяться дані про те, що особу встановлено за посвідченням водія серії НОМЕР_2 від 24.12.2019 ТСЦ 2141 за допомогою «Дії», отже твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 , який є громадянином Угорської Республіки, не можна позбавити права керування транспортними засобами, оскільки матеріали справи не містять відомостей про наявність такого права, апеляційний суд розцінює критично.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_2 , обґрунтовано визнаний винуватим у порушенні вимог за п. 2.9 «а» ПДР; що винуватість ОСОБА_2 , у скоєнні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким у постанові дана правильна оцінка; що адміністративне стягнення накладено на нього у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням приписів ст. ст. 33 - 35 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й належить до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Отже, притягнення ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності за перебування за кермом транспортного засобу у стані наркотичного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодними чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_2 , від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану ОСОБА_2 апеляційну скаргу без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 квітня 2022 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН