Справа № 931/936/23
Провадження № 3/931/600/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року смт. Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Безп`ятко О.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 061519 від 06.11.2023 року, ОСОБА_1 06.11.2023 року о 13 год. 05 хв. в с. Озютичі по вул. Набережній Володимирського району Волинської області керував автомобілем марки «Ауді 80», днз НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», результат 3,06 ‰.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

05.12.2023 ОСОБА_1 подав заперечення, в яких зазначає, що 06.11.2023 їхав власним автомобілем Ауді 80 в с. Озютичі по особистих справах, алкоголь не вживав, а тільки ліки від серця. Його зупинили працівники поліції, на їх вимогу представив документи, заперечував щодо вживання алкоголю, однак огляд на стан алкогольного сп`яніння погодився пройти за допомогою приладу «Драгер». Поліцейський увімкнув прилад та його показник не показав на камеру, чи був там показник «0» не знає. Результат тесту працівник поліції показав на камеру, однак він був здивований щодо показника. Не погодившись з результатом, сказав, що хоче пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що поліцейські погодились, вийшли з авто та вимкнули камеру. Свідків поліцейськими залучено не було, свідоцтв про повірку вимірювального засобу не надавались. В подальшому поліцейські відмовились везти його в медичний заклад. Оскільки він є батьком-одинаком та виховує 2 неповнолітніх дітей, на той час поспішав додому, тому не міг довго перебувати з поліцейськими, які на нього тиснули. Вважає, що протокол складено з порушеннями та обставини, викладені в ньому, не відповідають дійсності - жодного відображення того, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння чи були присутні свідки, у протоколі немає, а огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушеннями і його результати не можуть бути достовірними. Зокрема, він не був згідний з результатом огляду, тому такий мав бути обов`язково проведений в медичному закладі та доставку мав забезпечити поліцейський, однак цього зроблено не було, направлення не видавалось та не має доказів, що він відмовився від такого огляду. Таким чином, відсутні докази його вини, а тому просить закрити справу за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та дав аналогічні пояснення, які викладені ним у запереченні. Водночас, якщо суддя дійде висновку про притягнення до адміністративної відповідальності, просив відстрочити виконання постанови, оскільки дружина померла, а в нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеоматеріали з нагрудної камери поліцейського, приходжу до наступних висновків.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Згідно п. 2.9 «А» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, огляду водія на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та відмова від проходження огляду.

Отже, у даному випадку, за вказаною диспозицією доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт проходження цією особою, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я. При цьому, для притягнення до відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, необхідне підтвердження належними, допустимими і достатніми доказами всіх зазначених обставин у їх одночасній сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було надано докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 061519 від 06.11.2023 року, який підписаний ОСОБА_1 ; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд проведений у зв`язку із чітким запахом алкоголю з порожнини рота, результат огляду на стан сп`яніння 3,06 ‰, ОСОБА_1 з результатами згоден, про що свідчить підпис; роздруківку з приладу «Drager ALCOTEST 6820», з якого вбачається, що особу, яку тестують є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зафіксовано результат тесту 3,06 ‰; відеозаписом із нагрудної камери патрульного поліцейського, з якого вбачається факт проходження ОСОБА_1 тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у судді не має.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Частиною 2 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться у присутності двох свідків тільки у випадку, коли неможливе застосування поліцейським технічних засобів відеозапису, а тому заперечення ОСОБА_1 щодо незалучення свідків спростовується вищенаведеним.

Матеріалами стверджено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за протоколом про адміністративне правопорушення зафіксований технічними засобами відеозапису, на яких чітко вбачається процедура його огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відтак, ОСОБА_1 факт керування ним транспортним засобом не заперечував. Окрім того, у запереченнях та поясненнях у судовому засіданні зазначав, що 06.11.2023 їхав своїм автомобілем, вказав про вживання ним ліків від серця. Також ОСОБА_1 працівником поліції продемонстровано наявність самого приладу та принцип його дії, надано можливість самостійно розпакувати трубку, здійснено контрольний замір повітря та показано безпосередньо початковий показник, який хоч і не зафіксований на камеру, однак і при огляді не заперечувався ОСОБА_1 . У свою чергу, згідно Інструкції поліцейський на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Однак з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 висловлював до працівників поліції вимогу у наданні йому вказаних вище документів. Опісля ОСОБА_1 ознайомлено з результатом огляду, який становив 3,06 проміле, однак водій висловив незгоду із вказаним результатом.

Згідно з нормами ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти регламентують, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме: незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Із відеозапису з нагрудної камери, який досліджений у судовому засіданні вбачається, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та роз`яснив порядок такого огляду, на що погодився ОСОБА_1 , відеозапис зупинився (13:25:10 год) у зв`язку із здійсненням заходів для перевезення в медзаклад. Однак, о 13:26:12 год відеозапис відновився і на ньому ОСОБА_1 вже згідний із результатом тесту, який був проведений за допомогою алкотестеру Драгер, про що свідчать його підписи. Окрім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Оцінюючи покази ОСОБА_1 , матеріали справи і запис із нагрудного відеореєстратора в сукупності, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є доведеною належними доказами.

Санкція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно довідки Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія за місцем проживання серії НОМЕР_3 (а.с. 6). Таким чином, ОСОБА_1 підпадає під категорію "водій".

Враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення як на водія, що передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У зв`язку з ухваленням відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення, з нього слід стягнути судовий збір в сумі 536,80 грн, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Частиною 2 ст. 301 КУпАП визначено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 виховує двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Затурцівської сільської ради №159 від 04.12.2023, копіями Свідоцтв про народження дітей та Свідоцтвом про смерть дружини. Вказані обставини свідчать про неможливість сплати ним штрафу в розмірі 17000 грн одноразовим платежем, що в свою чергу ускладнює виконання постанови. Таким чином, клопотання ОСОБА_4 про відстрочку виконання постанови суду підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283, ч.1 п.1 ст.284, ч.2 ст.301, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст.130 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн на р/р UА0026001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету- 22030106.

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови суду задовольнити.

Відстрочити виконання постанови Локачинського районного суду Волинської області від 12 грудня 2023 року у справі № 931/936/23 в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн на три місяці, а саме до 12 березня 2024 року.

Перебіг строку виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Штраф має бути сплачений на рахунок за такими реквізитами: одержувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/21081300; рахунок одержувача UA0003001, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код одержувача (ЄДРПОУ): 38009371.

Після спливу строку, на який відстрочено виконання постанови, у разі не сплати штрафу особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, постанову звернути до примусового виконання у загальному порядку.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу до 12 червня 2024 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко