Справа №461/8706/23
Провадження №3/461/3042/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л.Д., з участю представника митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 12.03.2018 року, орган, що видав 4602,

за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України, -

в с т а н о в и в :

16.09.2023 р. близько 05 год. 10 хв. громадянин України ОСОБА_1 на автомобілі марки «AUDI», модель «Q5», реєстраційний номер НОМЕР_2 прямував з Швеції в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через пункт пропуску «Краковець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці, смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор».

За результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів. наданих відповідно до Митного кодексу України поданих 16.09.2023 о 05 год. 10 хв. громадянином. України ОСОБА_2 паспорт НОМЕР_1 , було прийняте рішення про складання картки відмови №UA209030/2023/000905 з причин: невиконання гр. України ОСОБА_3 паспорт НОМЕР_1 вимог ст. 381 Митного кодексу України. а саме: невнесення грошової застави при ввезені транспортного засобу особистого користування марки "Audi" р/н НОМЕР_2 з метою транзиту через митну територію України. 16.09.2023 близько 9 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 на автомобілі марки «AUDI», модель «Q5» реєстраційний номер НОМЕР_2 повторно прибув в пункт пропуску «Краковець-Корчова митного поста «Краковець» Львівської митниці, та обрав смугу «червоний коридор» В ході проведення письмового декларування, в декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, гр. ОСОБА_1 , письмово заявив, що переміщує товар: «транспортний засіб марки «AUDI», модель «Q5», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код: « НОМЕР_4 », засоби гігієни 50шт, медичні засоби 10 шт, одяг/взуття 15 шт.,технічні засоби 3 шт.», на адресу БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ "БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД "ВЕКТОР ДОБРОТИ" М. ЛЬВІВ ().

Для здійснення перевірки законності ввезення гр. ОСОБА_1 вантажу «гуманітарна допомога транспортний засіб марки «AUDI», модель «Q5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_5 », засоби гігієни 50шт, медичні засоби 10шт, одяг/взуття 15 шт., технічні засоби 3 шт., Львівська митниця у телефонному режимі (згідно інформації у податкових БД), звернулася до керівника БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ "БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД "ВЕКТОР ДОБРОТИ" (УКРАЇНА, 79021, ЛЬВІВСЬКА ОБЛАСТЬ, М.ЛЬВІВ, ЗАЛІЗНИЧНИЙ Р-Н. ВУЛ. С.ПЕТЛЮРИ, БУД. 37, КВ. 42, ) ОСОБА_4 (номер засобу зв`язку НОМЕР_6 ).

Відповідно до отриманої відповіді (листом від 16.09.2023 року) керівник БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ "БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД "ВЕКТОР ДОБРОТИ" (). ОСОБА_4 , письмово повідомила про те, що станом на 16.09.2023р. БЛАГОДІЙНА ОРГАНІЗАЦІЯ "БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД "ВЕКТОР ДОБРОТИ" не очікує на гуманітарну допомогу, а саме автомобіль AUDI Q5 номерний знак НОМЕР_2 , що переміщується через український кордон у МП Краковець гр. ОСОБА_1 .

Автомобіль марки «AUDI», модель «Q5» реєстраційний номер НОМЕР_3 , було направлено на бокс поглибленого огляду транспортних засобів та товарів. Під час проведення митного огляду в багажному відділенні та салоні транспортного засобу без ознак приховування виявлено особисті речі гр. ОСОБА_1 .

Від надання пояснень гр. ОСОБА_1 відмовився.

Вартість вилученого автомобіля відповідно до висновку спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 05.10.2023 №-0852, становить 612304,98 грн.

Зазначені дії, на думку митного органу, мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 17.10.2023 року звернувся до суду із заявою про відкладення судового засідання у зв`язку з необхідністю залучення захисника.

У судовому засіданні, яке відбулось 09.11.2023 року. адвокат Алексєєнко А.А. пояснив, що ОСОБА_1 з серпня 2022 року проживав в Швеції та 16.09.2023 року поїхав до України на лікування у лікаря психіатра.

Окрім того, ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання:

-про призначення судової психіатричної експертизи, у задоволенні якого, постановою суду від 09.11.2023 року було відмовлено;

-про виклик для надання пояснень голови ГО «Єдина Україна», у задоволенні якого в судовому засіданні було відмовлено, оскільки таке клопотання жодним чином не стосується фактичних обставин вказаної адміністративної справи;

-про виклик для надання пояснень ОСОБА_1 , яке в судовому засіданні було задоволено та призначено наступне судове засідання на 14.11.2023 року.

Однак, 14.11.2023 року ОСОБА_1 та його представник Алексєєнко А.А. в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Жодних заяв чи клопотань від них до суду не надходило.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, приймаючи до уваги вжиття судом вичерпних заходів для повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи і забезпечення її участі у розгляді справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутності.

Представник Львівської митниці Держмитслужби Лубоцький Б.І. вважав вину ОСОБА_1 доведеною повністю, оскільки в його діях наявний склад адміністративного правопорушення порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, просив визнати його винним та визначити міру стягнення.

Заслухавши пояснення представника Львівської митниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку.

Відповідно до ст. 483 Митного кодексу України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 №174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» передбачено, що на період дії воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання в паперовій або електронній формі декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою визначеною вказаною постановою Кабінету Міністрів України, без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за явленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про порушення митних правил, а саме:

-протоколом про порушення митних правил № 1276/20900/23 від 16.09.2023 року;

-декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою поданою ОСОБА_1 від 16.09.2023 року;

-листом керівника БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ "БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД "ВЕКТОР ДОБРОТИ" . ОСОБА_4 від 16.09.2023 року;

-висновком спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 05.10.2023 №-0852;

Таким чином, вищеописані надані суду та досліджені в процесі судового розгляду докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Суд не бере до уваги наявний в матеріалах лист керівника ГО «Єдина Україна Пашка Ярослава про готовність прийняти транспортний засіб марки «AUDI», модель «Q5», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код: « НОМЕР_4 як гуманітарну допомогу, оскільки такий лист не стосується фактичних обставин справи.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, ступеня його вини, способу вчинення правопорушення, мету призначення покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, а також враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, відсутність реально заподіяної істотної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді конфіскації товару, що був предметом порушення митних правил, а від покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил звільнити.

При цьому суд звертає увагу на позицію Конституційного Суду України викладену в рішенні від 05 липня 2023 року по справі № 3-46/2022(95/22, 170/22, 233/22) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу другого частини першої статті 483 Митного кодексу України.

Так, згідно з вищезазначеним рішенням, Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) абзац другий частини першої статті 483 Митного кодексу України (щодо санкції частини даної статті).

Конституційний Суд України дійшов висновку, що для досягнення легітимної мети суд повинен мати дискрецію. Однак суд під час розгляду справи про порушення митних правил за частиною першою статті 483 Кодексу не може забезпечити індивідуалізації відповідальності через: відсутність у зазначеній статті Кодексу інших видів стягнень; неможливість зміни розміру відсотків, за якими визначено штраф і обов`язковість застосування конфіскації. Неможливість вибору виду та розміру адміністративного стягнення з урахуванням обставин справи, а саме: характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики особи можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, унеможливлює справедливий розгляд справи судом.

Таке законодавче регулювання суперечить засадам демократичного суспільства, базованого на верховенстві права (правовладді) (in democratic society quided by the rule of law). А тому, абзац другий частини першої статті 483 Кодексу суперечить приписам частини першої статті 8, частин першої, четвертої статті 41, частини другої статті 61, частини першої статті 64 Конституції України.

За таких обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України від 05 липня 2023 року по справі №3-46/2022(95/22, 170/22, 233/22), та природу походження товарів, суд вважає, що застосування штрафу на суму вартості предметів порушення митних правил в даному випадку є не пропорційним, порушуватиме справедливий баланс між загальними правилами декларування та правом власності особи, суперечить положенням ст.1 Першого Протоколу, та не забезпечить справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи та не узгоджуються з принципом верховенства права, - а тому штраф у достатньо великому розмірі на суму 612304,98 грн. 80 коп. буде не пропорційним (по відношенню до вчиненого) надмірним тягарем для особи ОСОБА_1 .

Окрім того, на адресу суду надійшов лист-прохання від командира військової частини НОМЕР_7 ОСОБА_9 про передання конфіскованого автомобіля марки «AUDI», модель «Q5» в якості гуманітарної допомоги для потреб Збройних Сил України.

З урахуванням вищезаззначеного, зважаючи на дію в Україні режиму воєнного стану та враховуючи, що ОСОБА_1 згідно поданої ним декларації перевозив автомобіль саме в якості гуманітарної допомоги, суд приходить до переконання, що вилучений згідно із протоколом про порушення митних правил транспортний засіб марки «AUDI», модель «Q5» слід передати військовій частині НОМЕР_7 для виконання бойових завдань.

Згідно ст. 519 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи.

Відповідно до ст. 520 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 483,519, 524, 526, 527, 528, 541 МК України, ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України у зв`язку з визнання санкції ч.1 ст.483 МК України неконституційною на підставі рішення Конституційного Суду України від 05 липня 2023 року по справі № 3-46/2022(95/22, 170/22, 233/22).

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1276/20900/23 від 16.09.2023 року, а саме автомобіль марки «AUDI», модель «Q5», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код: « НОМЕР_4 , передати військовій частині НОМЕР_7 .

Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметами порушення митних правил, в сумі 21998,87 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 536,8 грн судового збору.

Повний текст постанови виготовлено 20 листопада 2023 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Мироненко Л.Д.