ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/12484/22

Провадження № 33/4820/72/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Селезньової М.Д., захисника Кравчука Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Кравчука Р.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 11 червня 2022 року в 16 год. 00 хв. по вул. Федорова, 2, в м. Хмельницькому, в порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем "ВАЗ 21150", номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 а ПДР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник Кравчук Р.В., в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити. Вказує, що судом першої інстанції показання свідків, в оскаржуваній постанові, зазначено вибірково, їм не дана належна оцінка, зокрема свідок чітко вказав, що він лише через кілька хвилин вийшов на вулицю, і не бачив хто був за кермом автомобіля. Також суд першої інстанції, в порушення вимог закону, без його присутності, та присутності ОСОБА_1 не повідомивши про дату та час розгляду справи, розглянув справу у їх відсутність, чим грубо порушено право на захист. Крім того, захисник звертає увагу, що суд взяв до уваги показання свідка ОСОБА_3 , якого місцевим судом допитано не було. Стверджує, що суд першої інстанції без наявності жодного законного та допустимого доказу про факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом визнав, останнього, винним у такому.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Кравчука Р.В., на підтримку поданої апеляційної скарги, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння, тобто докази мають бути спрямованими саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У суді першої інстанції ОСОБА_1 заперечив факт керування автомобілем та показав, що у зазначений у протоколі день та час він перебував на вул. Федорова, 2, в м. Хмельницькому, біля автомобіля "ВАЗ 21150", номерний знак НОМЕР_1 . На пропозицію працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, з результатом якого не погодився, після чого був доставлений працівниками поліції в заклад охорони здоров`я, де відмовився від такого огляду.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 049279 від 11.06.2022 року, з якого слідує, що 11 червня 2022 року о 16 год. 00 хв. по вул. Федорова, 2, в м. Хмельницькому, в порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 керував автомобілем "ВАЗ 21150", номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Такими діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із дослідженого місцевим та апеляційним судом результату тесту приладу «Alcotest Drager 6820» № 2073 від 11.06.2022 року слідує, що у ОСОБА_1 виявлено 2,89% проміле алкоголю.

З таким результатом на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не погодився, був доставлений працівниками поліції до медичної установи, однак в лікарні від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння він відмовився.

За даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, такий огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний 2,89 % проміле.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 убачається, що ОСОБА_1 , в їх присутності, погодився, на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер". Результат тесту показав 2,89 % проміле.

Матеріали справи містять направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в медичному закладі КНП «ХОЗзНДП» ХОР с.Скаржинці.

Окрім того, із пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слідує, що вони були очевидцями події та учасниками зупинки транспортного засобу, як згодом було встановлено, автомобіля «Лада», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який здійснив зіткнення з бордюром та парканом будинку № 5. Підійшовши до водія виявили, що той перебуває у стані алкогольного сп`яніння, він хотів покинути місце пригоди, однак вони його зупинили та викликали працівників поліції.

В матеріалах справи наявна копія зареєстрованого виклику працівників поліції ОСОБА_4 , здійснену на лінію 102, який повідомив, що зупинили невідомого чоловіка на авто «Лада», д.н.з. НОМЕР_1 , що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та зі слів заявника, він ледь не спричинив ДТП. Наразі цей чоловік має намір покинути місце події.

У процесі апеляційного розгляду було досліджено запис з нагрудної камери відеоспостереження, з якого вбачається, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Заперечуючи керування транспортним засобом ОСОБА_1 проходить огляд за допомогою приладу Драгер, результат якого становить 2,89 % проміле.

Свідок ОСОБА_5 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, підтвердив, що дана подія відбулася влітку, поблизу його домоволодіння в приватному секторі. Він знаходився на подвір`ї свого будинку, коли почув гуркіт з вулиці, побачив автомобіль сірого кольору, який зносив паркани по обидві сторони вулиці. Підбігши до цього автомобіля, просив водія зупинитись, однак той намагався втекти. Інших осіб у транспортному засобі не було. Водій був у стані алкогольного сп`яніння. Згодом почала збиратись велика кількість людей, викликали поліцію, по приїзду якої, він звідти поїхав.

Такі пояснення свідка, яким довіряти у суду апеляційної інстанції немає підстав, та безпосередньо дослідженні докази спростовують твердження сторони захисту про відсутність факту керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем.

Доводи сторони захисту про те, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_6 , апеляційним судом відхиляються, оскільки спростовуються вказаними вище доказами.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Посилання апелянта на допущенні порушення судом під час розгляду справи не є істотними і не дають підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Суд обґрунтовано у постанові посилається на пояснення свідка ОСОБА_3 , оскільки вони є письмовими та долученими до матеріалів справи, потреби у його допиті суд першої інстанції не вбачав, тому посилання апелянта на ці порушення не є істотними.

Щодо порушення права на захист, оскільки місцевий суд не повідомив про дату та час розгляду справи слід зазначити таке.

З матеріалів справи убачається, що судові засіданні були неодноразово призначені, про дату та час кожного судового засідання ОСОБА_1 та захисник Кравчук Р.В. були належним чином повідомленні, що підтверджуються телефонограмами та повідомленнями про явку в судові засідання, зокрема про дату та час, коли судом було постановлено рішення, було належним чином повідомлено захисника Кравчука Р.В., клопотань про відкладення, із зазначенням поважності причин, подано не було.

Окрім того, в процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 , як апелянту, та його захиснику, надано право давати пояснення, заявляти клопотання, брати безпосередню участь у судому засіданні, користуватися правовою допомогою, збирати і подавати суду докази, на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого правопорушення.

Свої права в апеляційній інстанції ОСОБА_1 реалізовував, скориставшись правовою допомогою. Його захист здійснював захисник Кравчук Р.В., який під час судового засідання, давав пояснення та надавав докази на підтвердження доводів апеляційної скарги, виконував інші дії відповідно до укладеної із ОСОБА_1 угоди, а тому право на участь в судовому засіданні та на захист його інтересів ОСОБА_1 поновлено в апеляційній інстанції.

Інші доводи, зазначені в апеляційній скарзі захисника, не спростовують висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, знайшли своє підтвердження, під час розгляду справи апеляційною інстанцією.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша