Справа № 734/1858/22 Головуючий у 1 інстанції Бараненко С. М.
Провадження № 33/4823/213/23
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року місто Чернігів

Суддя Чернігівського апеляційного суду Акуленко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Судом встановлено, що 31.08.2022 року о 09 год. 10 хв. на а/д Київ-Чернігів-Н.Яриловичі, 97 км, Чернігівська область, Чернігівський район, с. Кіпті, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHERY JAGGI, державний номерний знак НОМЕР_1 та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку у лікаря, останній відмовився у присутності двох свідків.

Такими діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції безпідставно розгляну справу без його участі, чим порушив права, оскільки він не отримував повістки. Також постанова від 19.01.2023 року на його адресу не надходила, про її існування він дізнався з єдиного реєстру судових рішень тільки 19.02.2023 року. Звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього вказано, що він керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, тобто склад правопорушення за який складено протокол, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому його відповідальність за діяння, зазначене в протоколі, на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП виключається. Зазначає, що під час зупинки працівники поліції йому повідомили, що використання приладів для відеозйомки на блокпостах заборонено, саме тому вони будуть шукати свідків. Проте свідків поліцейські зупинили вже після складання протоколу, вони просто постановили свої підписи, тобто їх свідчення не можуть бути належними доказами.

Оскарживши постанову суду поза строком апеляційного оскарження, просив поновити пропущений процесуальний строк, визнавши причини пропуску поважними.

Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення апеляційного строку є переконливими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку.

В судове засідання апеляційного суду правопорушник не з`явився, про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином. Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Обставини вчинення апелянтом адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме: поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які стверджували, що у їх присутності водій відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 7,8). Показання даних свідків є послідовними, чіткими, узгоджуються з іншими доказами, зібраними у справі, тому вони є допустимими доказами; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово пропонували пройти огляд щодо стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній відмовився.

Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги закону щодо засвідчення факту відмови особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не був повідомлений про час розгляду справи в суді, справа була розглянуто без його участі, і він не міг захищати свої права, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного. ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явивсь, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього на час розгляду справи до суду не надходило. В судові засідання викликався шляхом надіслання повісток про виклик до суду, які зі зворотними поштовими повідомленнями повернулись до суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

У судові засідання, призначені на 20.12.2022 року та 19.01.2023 року гр. ОСОБА_1 , також викликався шляхом розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Крім того, інформація щодо даної справи, у тому числі про дату, час і місце її розгляду, розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона яка задіяна у ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, його права були поновлені в апеляційному суді.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року, щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко