Справа № 289/2624/23
Номер провадження 3/289/1809/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2023 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ВЧ НОМЕР_1 на посаді вогнеметник вогнеметного відділення взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії А4820 №057 від 29.10.2023 року, 22 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 , відповідно до відпускного квитка №1248 від 11.10.2023 року не повернувся до місця дислокації взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 , прибув 24.10.2023 року об 11-00 год., чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, до суду надав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність, обставини зазначені у протоколі підтверджує, вину у скоєному правопорушенні визнає, а тому суд, у відповідності до ст. 268, ч. 1 ст. 277 КУпАП, розглядає справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозицією ч. 3 ст. 172-11 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

В силу ст. 283 КУпАП, формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-11 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Як вбачається з вказаного протоколу про адміністративне правопорушення та копії відпускного квитка доданого до матеріалів справи, ОСОБА_1 порушив термін прибуття на до місця несення служби строком в 2 доби, а тому суд перекваліфіковує дії ОСОБА_1 з ч. 3 ст. 172-11 КУпАП на ч. 1 ст. 172-11 КУпАП.

Враховуючи викладене, доказів, що спростовували б винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-11 КУпАП, у судовому засіданні не встановлено.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом А4820 №057 від 29.10.2023 про адміністративне правопорушення; визнавальними письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28.10.2023 року, у яких останній вказав конкретні обставини вчинення правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 28.10.2023 року; копією відпускного квитка №1248 від 11.10.2023 року.

Вказані документи, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, які узгоджуються між собою.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-11 КУпАП.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за правопорушення, під чс судового розгляду не встановлено.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , посередню характеристику останнього та інші обставини, викладені у ст.ст. 33-35 КУпАП, вважаю, що є всі підстави для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 172-11 КУпАП.

Відповідно до статті 327-1 КУпАП України військовослужбовців, а також військовозобов`язаних чи резервістів під час проходження зборів, підданих арешту, утримують на гауптвахтах Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. У разі відсутності гауптвахти в органі управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, в зоні діяльності якого дислокується військова частина (установа), військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, піддані арешту на термін до трьох діб, в особливий період можуть за рішенням суду утримуватися в кімнатах тимчасово затриманих Військової служби правопорядку у Збройних Силах України з обов`язковим зазначенням про це у рішенні про застосування арешту з утриманням на гауптвахті. Під час виконання постанови про застосування арешту з утриманням на гауптвахті арештовані піддаються особистому огляду. Порядок та умови утримання військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, заарештованих в адміністративному порядку, визначаються Міністерством оборони України.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-35, 172-11, 276, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-11 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді 5 (п`ять) діб арешту з утриманням на гауптвахті.

Строк утримання ОСОБА_1 на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України слід рахувати з моменту приведення постанови до виконання.

Постанова суду про застосування арешту з утриманням на гауптвахті підлягає негайному виконанню після її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя О. В. Мельник