КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №358/1591/23Головуючий у І інстанції: Романенко К.С.
Провадження №33/824/4978/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богуславського районного суду Київської області від 06 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богуславського районного суду Київської області від 06 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що викладені у протоколі обставини вчиненого ним військового правопорушення не відповідають дійсності, оскільки він не вживав алкогольні напої під час несення військової служби.

За доводами апелянта, при складанні протоколу про військове адміністративне правопорушення було допущено порушення Інструкції «Про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 КУпАП», оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не можуть бути свідками його відмови від проходження медичного огляду, так як останніми було складено акт №151 про відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. За доводами апелянта, свідками мали бути незацікавлені особи з числа інших військовослужбовців.

Крім цього апелянт посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься його підпису, що підтверджує те, що протокол був складений без його участі.

Звертає увагу суду, що 24.09.2023 року він погано себе почував, у зв`язку із чим у медпункті за місцем несення служби йому були призначені уколи. Зазначає, що оскільки в цей день він себе погано почував, відмовився проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За наслідком розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю вйого діях складу адміністративного правопорушення.

23.10.2023 року на електронну адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд апеляційної скарги за його відсутності у зв`язку із службовою зайнятістю.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 24 вересня 2023 року о 22 годині 45 хвилин в умовах особливого періоду перебував на території в/ч НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння відмовився.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є законним і обґрунтованим.

Положеннями статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ, і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію». Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Викладені в протоколі обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.10,11).

Доводи апелянта щодо упередженості вищезазначених свідків не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а їх пояснення є належними і допустимими доказами у справі.

Як вбачається із акту №151 про відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння від 24 вересня 2023 року, у командира 3 взводу 1 роти батальйону розмінування старшого лейтенанта ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. У зв`язку із чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за направленням військової частини у супроводі заступника командира батальйону розмінування з тилу в/ч НОМЕР_1 в КНП «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня». ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідному медичному закладі відмовився (а.с.5).

Всупереч доводам апелянта, факт відмови від проходження огляду також зафіксований у письмових поясненнях ОСОБА_1 , в яких він повідомив, що звинувачення про перебування його в стані алкогольного сп`яніння є необґрунтованими, а тому він не вбачає потреби витрачати пальне для проїзду в медичний заклад для проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.12).

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах визнав його винуватим та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, на що посилається апелянт в поданій скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Богуславського районного суду Київської області від 06 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз