ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., секретар Котова Н.С., за участю особи, відносно якої складено матеріал ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Марганець, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відділенням поліції №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області направлено до Марганецького міського суду Дніпропетровської області адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 931847 від 22.08.2023 року, 22.08.2023 року о 18.15 год. за адресою АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме: висловлювався нецензурною лайкою в бік гр. ОСОБА_2 та стріляв з пневматичної зброї з балкону по собакам, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні особі, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вказаному правопорушенні не визнав та пояснив, що біля його будинку постійно бігає зграя собак. Були випадки коли він відлякував собак пострілами з пістолета, але постріли здійснював у повітря а не по собаках. З даного приводу на нього складено протокол, який перебуває на розгляді у іншого судді. З приводу сварки з сусідкою заперечує, оскільки він давно з ними перебуває в неприязних відносинах. Його мати займає посаду голови ОСББ, та дані сусіди постійно конфліктують із нею.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що займає посаду голови ОСББ та у них у дворі багато безпритульних собак. Вона неодноразово зверталася до Виконкому з приводу вжиття заходів, щодо даної ситуації. Однак реакції ніякої не було. Її син з сусідами неодноразово розганяли собак з двору. З сусідами ОСОБА_4 конфлікт виникав неодноразово, однак її син не висловлювався нецензурною лайкою в їх бік.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він є працівником ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Того дня на 102 надійшло повідомлення, що ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння стріляє по собаках. Виїхав наряд, опитали заявника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Встановили, що того дня по собаках він не стріляв, пістолета при ньому не було, за результатами було складено протокол по ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 , чому вказано у фабулі протоколу, що ОСОБА_7 стріляв по собаках пояснити не зміг.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що того дня сталася суперечка між ним та ОСОБА_7 . ОСОБА_7 образив його дружину і він викликав поліцію. Приїхали працівники поліції, відібрали пояснення та склали протокол відносно ОСОБА_7 . Того дня ОСОБА_7 по собаках не стріляв, чому в протоколі про таке зазначено пояснити не може, поліцейський попросив підписати документи та обіцяв, що до суду його викликати не будуть.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За ст. 9 КУпАП, що регламентує поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень Глави 19КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому викладається твердження про вчинення особою відповідного правопорушення, при доведенні вчинення якого особа піддається певним заходам примусу. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для подальшого провадження у справі, викликає у особи необхідність здійснення свого захисту у зв`язку із чим до нього пред`являються особливі вимоги. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення у ньому повинна викладатись сутність правопорушення, поставленого особі у вину, яка повинна відповідати диспозиції відповідної частини статті 156 КУпАП.

На підтвердження факту правопорушення до суду надано протокол, який містить одноосібні висновки працівника поліції, а в якості доказу вини ОСОБА_1 до протоколу додано письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які в судовому засіданні спростовані ОСОБА_2 ..

У судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_2 , який викликав працівників поліції та писав заяву до поліції, пояснення якого у судовому засіданні в свою чергу, навпаки спростовують, а не доказують вину ОСОБА_1 . Так останній зазначає, що того дня ОСОБА_1 по собакам не стріляв. Письмові покази ОСОБА_9 також підтверджують обставини того, що ОСОБА_7 у цей день не стріляв з балкону по собаках, а це відбувалось кілька днів тому.

Посадовою особою, якою було складено протокол про адміністративне правопорушення, суду ніяких інших доказів, які б підтверджували провину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП надано не було, в судовому засіданні підтвердив, що це всі наявні докази, які були ним зібрані, зазначив, що додаткових матеріалів чи доказів немає, у зв`язку з чим суд не має можливості встановити наявність даної події.

За таких підстав суд не вбачає правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП і вважає за необхідне закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Частиною ч.1 ст. 6 Конвенції передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свободі протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Відповідно до п. 1ст. 247 КпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене суддя приходить до висновку, що необхідно закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляцій-ним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула