Номер провадження: 33/813/2067/23
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, за участю особи, яка притягнута до адміністративної віповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Заславського В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Заславського В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одесивід 25.09.2023 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини:

25 серпня 2023 року о 11 годині 23 хвилин у м. Одеса по вул. Середня, біля буд. 48 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 3281», номерний знак НОМЕР_2 , який був закритий стороннім предметом, а саме плівкою, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 поліцейським Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції складено протокол серії ААД №535481 від 25 серпня 2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат Заславський В.М. зазначив, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:

- під час розгляду справи судом не було надано пам`ятку про процесуальні права та обов`язки особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не надано можливості надати пояснення;

- час складання протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає часу на відеозапису, доданому до матеріалів справи;

- поліцейські не доставили ОСОБА_1 до медичного закладу, що протирічить направленню на медичний огляд;

- факт зупинки із застосуванням сигналу або увімкненого проблискового маячка відсутній;

- працівниками поліції порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, акт огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейськими на місці не складався, свідки не долучались;

- з відеозапису не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Посилаючись на наведені доводи, захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 та захисник Заславський В.М. доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №535481 від 25 серпня 2023 року, відеозаписи з бодікамери №474495 та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 серпня 2023 року, пояснення ОСОБА_1 від 25 серпня 2023 року.

Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №535481 від 25.08.2023 року, вбачається, що 25 серпня 2023 року о 11 годині 23 хвилин у м. Одеса по вул. Середня, біля буд. 48 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 3281», номерний знак НОМЕР_2 , який був закритий стороннім предметом, а саме плівкою, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій відмовився відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час складання протоколу проводилася відео зйомка на поліцейську бодікамеру на підставі Закону України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху».

Поліцейський, складаючи відносно згаданої особи протокол про адміністративне правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку вбачав в діях такої особи порушення.

ОСОБА_1 при складанні працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП був присутній, йому роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП, повідомлено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянута 25.09.2023 року, про що зроблено відмітка.

Натомість, ОСОБА_1 від проставляння підпису в адміністративному протоколі та надання пояснень відмовився.

Розділом 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року за №1306 передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.

Вимогами п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння, визначена Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту Інструкція); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103 (далі по тексту Порядок).

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини у їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи, оскільки протокол про адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку складений уповноваженою державою особою, оскільки від імені органів Національної поліції оформляти справи про адміністративні правопорушення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать про подію та склад адміністративного правопорушення, про осудність особи, яка вчинила протиправну дію, про вчинення дій собою не в стані крайньої необхідності.

Судом встановлено, що на момент розгляду справи не закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За приписами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що судове засідання по справі призначалось на 25.09.2023 року, в яке ОСОБА_1 та його представник, діючий на підставі ордеру від 25 вересня 2023 року, не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлялися належним чином, що підтверджується відеозаписом, долученим до протоколу, та шляхом направлення судової повістки-повідомлення на номер телефону, який вказано в протоколі, клопотань про відкладення судового розгляду справи, із зазначенням причин неможливості явки у судове засідання до суду, не подавали.

Фіксація судового розгляду від 25.09.2023 року засобами технічної фіксації не проводилась.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що судом не забезпечена участь ОСОБА_1 при розгляді справи, а також про те, що під час розгляду справи судом не було надано пам`ятку про процесуальні права та обов`язки особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не надано можливості надати пояснення.

Так, згідно матеріалів справи, 25 вересня 2023 року, через канцелярію суду, представник ОСОБА_1 , адвокат Заславський В.М., подав клопотання про закриття адміністративної справи, в якому підтверджує факт ознайомлення з датою, часом та місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно поданого клопотання вказував, що ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснивши, що на час коли під`їхав службовий автомобіль з працівниками поліції, його автомобіль «BMW 3281», номерний знак НОМЕР_2 стояв на майданчику та двигун був заглушений, ніяких дій руху транспортного засобу він не здійснював, наркотичні засоби не вживав, на підтвердження чого надав результати лабораторних досліджень ТОВ «Смартлаб» № 325 від 25 серпня 2023 року та рахунок № 325 від 25 серпня 2023 року о 15:12:33 згідно яких результат - негативний.

Зазначив, що 28 серпня 2023 року ОСОБА_1 був оглянутий лікарем наркологом у приміщенні КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» згідно якого за даними архіву та картотеки на наркологічному обліку не значиться.

Звернув увагу суду, що з матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 вбачається, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №535481 від 25 серпня 2023 року в графі «свідки чи потерпілі» не зазначено жодного свідка або понятого, які б могли підтвердити факт відмови від проходження в встановленому законному порядку медичного огляду на стан сп`яніння.

Стверджував, що патрульний поліції здійснила формальний зовнішній огляд ОСОБА_1 у денний час при природньому освітленні та за незрозумілими підставами дійшла висновку про можливість перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а в процесі спілкування з поліцейським ОСОБА_1 повідомив співробітника патрульної поліції, що вигляд у нього такий так як у ніч 25 серпня 2023 року в Одеському регіоні двічі лунали сигнали повітряної тривоги та в Одесі були чутні вибухи, він практично не спав ніч, що привело до підвищеної збудливості емоційного напруження, підвищення артеріального тиску, серцебиття, шо спровокувало загострення хронічної хвороби.

Вказував, що поліцейська проігнорувала пояснення ОСОБА_1 після пропозиції посвітити ліхтариком в очі щоб перевірити реакцію зіниць на світло, на яку ОСОБА_1 відмовився, оскільки не вважав себе особою яка знаходилась у стані наркотичного сп`яніння, а по друге проведення штучного засвітлення очей з метою провокування реакції зіниць на світло не прописано у нормативних документах (наказах, інструкціях) МВС України, а поліцейська не змогла пояснити підстави для перевірки таким методом (засвітлення очей ліхтариком), тому вимога поліцейської була незаконною, а її дії були упередженими.

Зазначив, що працівники поліції не вжили заходів щодо доставки ОСОБА_1 до медичного закладу з метою належного освідування на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, в матеріалах справи містяться письмові пояснення сторони захисту та виклад версії особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , щодо обставин справи, яким суд 1-ої інстанції надав відповідну належну критичну оцінку, яка повністю узгоджується з матеріалами справи та які є аналогічними доводам апеляційної скарги.

Також право на захист ОСОБА_1 дотримано шляхом перевірки постанови суду в апеляційному порядку та забезпечення його участі в апеляційному суді. Проте, під час розгляду апеляційної скарги, він не надав жодного доказу на спростування змісту протоколу про адміністративне правопорушення та висновків суду першої інстанції.

З метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків є правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Окрім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" (заява N 18986/06; п.57) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, N 47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, N 69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, N 326/03.)

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах "Олександр Шевченко проти України" (заява N 8371/02, п.27, та "Трух проти України" заява N 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд вважає голослівними доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, акт огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейськими на місці не складався, свідки не долучались.

Так, згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

За змістом ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Об`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 припустився до порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на транспорті, а саме здійснював керування транспортним засобом із номерними знаками, які заклеєні плівкою, за що відносно нього поліцейськими винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у відмові особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В діях ОСОБА_1 відобразилася об`єктивна сторона такого виду правопорушення відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Діями ОСОБА_1 проявилася суб`єктивна сторона умисні дії у формі умислу.

За ч.1 ст. 266 КУпАП правовою підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння є наявність обґрунтованої підозри у співробітників поліції, що водій перебуває у стані сп`яніння.

Матеріалами справи встановлено, що працівник поліції, при зупинці транспортного засобу, маючи підозру того, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, мав правову підставу для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Ознаками сп`яніння (п.3, 4 розділу І Інструкції) є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Крім того, за ч. 5 ст. 266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно з п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо доводів апеляції про нескладання поліцейськими на місці акту огляду на стан наркотичного сп`яніння, то вони суперечать вимогам п.7 Розділу ІІІ Інструкції згідно яких проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим, у зв`язку з чим проведення такого огляду із складанням акту на місці зупинки було неможливим, про що наголошувалось працівниками поліції та роз`яснювалось ОСОБА_1 .

Освідувати водія на місці зупинки підстав не було, оскільки ознак алкогольного сп`яніння не виявлено, однак через виявлені ознаки наркотичного сп`яніння він зобов`язаний був пройти відповідний огляд у медичному закладі. Відмова від проходження огляду безперервно фіксувалася на відеокамеру, тому свідки не залучалися.

Таким чином, запропонування працівниками поліції здійснити огляд водія саме у закладі охорони здоров`я, адреса якої чітко названа поліціянткою, є повністю правомірним та узгоджується з встановленими нею ознаками, які давали підстави для проведення такого огляду.

Всі дії працівників поліції зафіксовані на боді-камеру, запис якої є непереривним та підтверджує обставини, встановлені під час судового розгляду, тому необхідності у додатковому залученні свідків не було, що повністю відповідає приписам ч.2 ст. 266 КУпАП.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. (п.7 розділ І Інструкції).

Згідно п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що поліцейські не доставили ОСОБА_1 до медичного закладу, що протирічить направленню на медичний огляд, апеляційний суд вважає їх голослівними, з огляду на наступне.

Так, разом з протоколом, суду було надано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 25 серпня 2023 року, з якого вбачається, що водій відмовився від проходження огляду.

Також, відмова від проходження огляду безперервно фіксувалася на відеокамеру, з відеозапису якої вбачається, що працівниця поліції декілька разів пропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі шляхом супроводження його в автомобілі поліції, на що він відмовився.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, апеляційний суд вважає правильним висновок суду 1-ої інстанції про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, діючи вмисно, маючи на меті не проходити огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції при наявності обґрунтованої підозри у співробітника поліції, що він перебуває у стані сп`яніння, припустився до порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на транспорті у вигляді відмови від проходження огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про те, що з відеозапису не вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає їх необгрунтованими, з огляду на наступне.

З метою перевірки вказаних доводів апеляційної скарги, під час апеляційного розгляду, в присутності ОСОБА_1 та його захисника був повторно проглянутий відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

При дослідженні вказаного відеозапису вбачається, що 25 серпня 2023 року водій ОСОБА_1 на перших кадрах відеозапису виходить з водійського сидіння транспортного засобу «BMW 3281», номерний знак НОМЕР_2 , до цього вимкнувши двигун та тримаючи в руках ключі від автомобілю.

Після цього ОСОБА_1 йде до приміщення шиномонтажу та ухиляючись спочатку від розмови з поліцейською, яка роз`яснює причину зупинки, а саме за порушення ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та повідомляє, що за дане правопорушення буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Так, в апеляційній скарзі захисник зазначив, що факт зупинки із застосуванням сигналу або увімкненого проблискового маячка відсутній що на його думку, було підставою для закриття адміністративного провадження.

Апеляційний суд не погоджується із цими доводами, оскільки відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: у тому числі п.4) зупинення транспортного засобу.

Таким чином, оскільки після зупинки транспортного засобу у водія працівниками поліції було виявлено порушення останнім п. 2.9 а Правил дорожнього руху України (ймовірні ознаки наркотичного сп`яніння), суд вважає, що вимоги Закону України "Про Національну поліцію" у даному випадку були дотримані у повному обсязі. Окрім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , під час спілкування з поліціянтами н заперечував факт керування автомобілем та вчинення ним правопорушення у виді заклеювання плівкою номерних знаків. Крім того, апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки, яка нібито мала місце 25.08.2023 року.

В подальшому, у ОСОБА_1 поліцейською виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, які вона йому називає та неодноразово пропонує у встановленому законом порядку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак водій відмовився від проходження огляду, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджує правомірність складення відносно нього протоколу серії ААД №535481 від 25 серпня 2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд в даній справі про адміністративне правопорушення встановив наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доводиться в повному обсязі і підтверджується доказами, з врахуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення з приводу виявленого адміністративного правопорушення був складений в присутності ОСОБА_1 та він відмовився від його підпису.

Відтак, вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, уповноваженою особою складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано виявлені факти.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії такої посадової особи, що його складала в порядку, передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися. Протокол не містить жодних зауважень з боку правопорушника. Відтак, з урахуванням викладеного, суд приймає протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №070852 від 23.01.2023 року як належний і допустимий доказ.

В дотримання вимог ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складався і був складений в присутності правопорушника.

Суд вважає, що виявлені факти і зафіксовані в протоколі відображають об`єкт суспільних відносин в сфері правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, оскільки об`єктивна сторона таких правопорушень полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, і об`єктивна сторона такого діяння полягає виключно в активних діях в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху.

Місце й факти, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 працівниками поліції не було роз?яснено те, що відмова від проходження медичного огляду на стан сп?яніння є окремим складом даного правопорушення, та він нічого не розумів, спростовуються відеоматеріалами, згідно яких ОСОБА_1 уникав розмови з представником патрульної поліції, виявляв не бажання її слухати. Натомість, поліціянтка послідовно роз`яснювала причини зупинки, ознаки наркотичного сп`яніння, на підставі яких ОСОБА_1 необхідно пройти огляд в медичному закладі, а також його права.

Окрім того, згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Натомість, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «БМВ» д/з НОМЕР_2 , який є джерелом підвищеної небезпеки, що зареєстрований у встановленому законом порядку на території України, після зупинення працівниками поліції відмовився від проходження медичного огляду, отже достеменно розумів, що вчиняє правопорушення, однак легковажно розраховував на їх відвернення.

Натомість, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції обґрунтовано критично оцінив твердження захисника на те, що ОСОБА_1 не перебував в стані сп`яніння із посиланням на результати лабораторних досліджень ТОВ «Смартлаб» № 325 від 25 серпня 2023 року, згідно яких результат ОСОБА_1 негативний, оскільки відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є окремим складом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Заславського В.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одесивід 25.09.2023 року, відносно ОСОБА_1 , про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець