ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2365/23 Справа № 216/5697/23 Суддя у 1-й інстанції - ОНОПЧЕНКО Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

21.11.2023р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційног о суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та апеляційну скаргу адвоката Новака А.М., який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.10.2023р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

за участю адвоката Новака А.М.

потерпілого ОСОБА_1

захисника Цепелєва Ю.М.

особи, щодо якої провадження у справі

про адміністративне правопорушення закрито ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Із постановою суду першої інстанції не погодився адвокат Новак А.М., який діяв в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, та у зв`язку з поданням апеляційної скарги за межами строку на апеляційне оскарження заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В обґрунтування поданого клопотання адвокат вказав, що оскаржувана постанова винесена за відсутності апелянта в судовому засіданні, оскаржувана постанова апелянту не направлялась відповідно до вимог ст. 285 КУпАП, відомості про отримання оскаржуваної постанови матеріали справи не містять;

- зазначає, що оскаржувану постанову потерпілий ОСОБА_1 отримав 16.10.2023р., що підтверджується відповідною відміткою в матеріалах справи, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження постанову суду першої інстанції пропущений з поважних причин та цей строк підлягає поновленню.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи адвоката Новака А.М. та потерпілого ОСОБА_1 щодо поданого клопотання, думку особи, щодо якої провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито ОСОБА_2 та його захисника, які заперечили проти задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційного оскарження, дійшов висновку про задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що потерпілий ОСОБА_1 у судовому засіданні участь не приймав, копію судового рішення у порядку ст. 285 КУпАП не отримував, тому вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі адвокат Новак А.М.

- зазначає, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення належним чином не дотримався вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повно та всебічно не дослідив всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи;

- зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 ним були порушені пункти 2.36, 10.1, 10.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП;

- зазначає, що момент події ДТП зафіксований пасажиром автомобіля «Mitsubishi Lancer», який рухався в попутному напрямку з автомобілем «DAF» під керуванням ОСОБА_2 , та зафіксовано, як автомобіль «DAF» під керуванням ОСОБА_2 під час руху почав зміщуватися вправо;

- зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» при перестроюванні в ліву смугу створив аварійну ситуацію та підрізав автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , не відповідають фактичним обставинам справи та спростовується відеозаписом;

- прохає дослідити диск з відеозаписом, на якому зафіксована подія дорожньо-транспортної пригоди, оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, та визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи адвоката Новака А.М. та потерпілого ОСОБА_1 щодо поданої апеляційної скарги, позицію особи, щодо якої провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито ОСОБА_2 та його захисника Цепелєва Ю.М., які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.08.2023р. серії ААД № 624391 водій ОСОБА_2 23.08.2023р. о 20:10год. напроти будинку № 16а на вул. 129 Бригади територіальної оборони в м. Кривому Розі, керуючи транспортним засобом «DAF XF 105.460», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку по тій самій смузі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, та завдано матеріальних збитків. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3б, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення дійшов висновку про відсутність дія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрив провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАп за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування свого висновку суд першої інстанції поклав те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено достатніх доказів для того, щоб поза розумним сумнівом (безсумнівно) стверджувати про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, суд першої інстанції безпосередньо у судовому засіданні допитав ОСОБА_2 , який свою винуватість у вчиненні ДТП не визнав та показав, що він рухався в крайній лівій полосі руху зі швидкістю 50 км/год, в правій полосі їхали легкові автомобілі після чого з правого боку його підрізав водій автомобіля «Mitsubishi Lancer», він одразу ж застосував екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення не вдалось.

Також в судовому засіданні був допитаний працівник поліції ОСОБА_3 , який показав, що він складав протокол про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_2 за фактом ДТП, чи фіксувалася подія ДТП за допомогою відеозапису працівник поліції не пам`ятав, проте показав, що дівчина, пасажир іншого автомобіля, здійснювала фіксацію ДТП та було зафіксовано, що автомобіль «DАF» під керуванням ОСОБА_2 під час руху став зміщуватися праворуч.

Крім того суд першої інстанції дослідив письмові пояснення потерпілого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 щодо обставин справи.

Проаналізувавши сукупність наведених вище доказів, суд першої інстанції не встановив в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за принципом «поза розумним сумнівом».

Суд апеляційної інстанції не може погодитись із висновками суду першої інстанції, які викладені в оскаржуваній постанові, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції належним чином не було дотримано вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме не забезпечено всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом, без повного та всебічного дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ДТП за участю двох транспортних засобів сталося в межах проїзної частини, при русі транспортних засобів в попутному напрямку, що підтверджується схемою до місця ДТП та фотофіксацією наслідків ДТП.

Допитаний судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 , своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та надав пояснення, аналогічні тим, які надавалися ним в суді першої інстанції, а саме, що він їхав в крайній лівій полосі руху зі швидкістю 50 км/год. В правій полосі їхали легкі автомобілі, після чого з правого боку його підрізав водій автомобіля «Mitsubishi Lancer», внаслідок чого він застосовував екстрене гальмування, однак запобігти зіткнення не вдалося.

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що він, керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer», їхав крайній праві полосі руху, паралельно з ним рухався автомобіль «DAF», який увімкнувши показчик повороту «праворуч» став зміщуватися праворуч на смугу його руху, після чого сталося зіткнення з його автомобілем. В цей момент пасажир його автомобіля здійснювала відеозапис на своєму телефоні, та в об`єктив телефону потрапив цей момент. Потерпілий пояснив, що він не підрізав автомобіль «DAF», під керуванням ОСОБА_5 , а рухався паралельно із ним.

Суд апеляційної інстанції дослідивши відеозапис, наданий потерпілим ОСОБА_1 встановив, що автомобіль «Mitsubishi Lancer» під керуванням ОСОБА_1 рухається автомобільною дорогою в правій смузі руху. З лівого боку від нього здійснює рух автомобіль «DAF», під керуванням ОСОБА_2 . Автомобілі знаходяться паралельно один від одного, на автомобілі «DAF» увімкнений покажчик повороту «праворуч» та автомобіль зміщується праворуч, після чого стається зіткнення між автомобілем «DAF» під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем «Mitsubishi Lancer», під керуванням потерпілого ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції надаючи оцінку поясненням ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та відеозапису, який долучено до апеляційної скарги потерпілим вважає, що відеозапис, є належним та допустимим доказом розумінні ст. 251 КУпАП. Вказаний доказ узгоджується з показаннями потерпілого ОСОБА_1 , схемою місця ДТП та суперечить показанням ОСОБА_2 , який пояснив, що водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» його підрізав, рухаючись з правого боку від керованого ним автомобіля.

Суд апеляційної інстанції заслухавши пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , дослідивши відеозапис, на якому зафіксовано події ДТП та схему ДТП, дійшов висновку, що суд першої інстанції належним чином не дотримався принципу повноти та всебічності розгляду справи про адміністративне правопорушення, не з`ясував всіх обставин справи, та дійшов передчасного висновку про відсутність діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченою статтею 124 КУпАП, тому оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Відповідно до п.п. «б» п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

? У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Суд апеляційної інстанції безпосередньо в судовому засіданні, повно та всебічно дослідивши та оцінивши сукупність доказів, які містить справа про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення безпосередніх учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , дійшов висновку, що водій ОСОБА_2 наведених вище вимог ПДР України не дотримався, внаслідок чого сталася ДТП та ОСОБА_2 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції при накладенні стягнення на ОСОБА_2 враховує характер вчиненого правопорушення, його особу, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, свою винуватість у вчиненні ДТП категорично заперечив, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, та вважає що адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом буде необхідним та справедливим для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 124 КУпАП санкція вказаної статті передбачає позбавлення права керування транспортними засобами від шести місяців до одного року. Обираючи розмір стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами щодо ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції, враховуючи фактичні обставини справи, категоричне невизнання ОСОБА_2 своєї винуватості, його неналежну обізнаність у знанні ПДР України, особу ОСОБА_2 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, його вік 65 років, майновий стан, який є пенсіонером, з його слів займається перевезеннями вантажів власним автомобілем, можливість настання найгірших наслідків ДТП при зіткненні вантажного автомобіля під керуванням ОСОБА_2 з легковим автомобілем під керуванням потерпілого з наявністю в ньому пасажира, та вважає, що необхідним та достатнім буде накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 124, 245, 280, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання адвоката Новака Артура Михайловича, який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.10.2023р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.10.2023р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення поновити.

Апеляційну скаргу адвоката Новака Артура Михайловича, який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.10.2023р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення задовольнити.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.10.2023р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя