ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року суддя Солом`янського районного суду м.Києва Демидовська А.І., розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 08.10.2023 року о 22 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Yamaha jog 50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.Любомира Гузара у м.Києві, не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки правопорушення вчинене повторно протягом року з моменту вчинення ОСОБА_1 11.09.2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши що не керував, а лише котив вказаний транспортний засіб.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.10.2023 року серії ААД №641421 (а.с.1) копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.09.2023 року (а.с.2); довідку про наявність повторності вчинення адміністративних правопорушень (а.с.3); відеозапис оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення (а.с.4).

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до п.2.1.а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП ОСОБА_1 , який не має права керування транспортними засобами, ставляться у провину дії, пов`язані із керуванням транспортним засобом «Yamaha jog 50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул.Любомира Гузара у м.Києві.

Проте, матеріали справи не містять жодного доказу, що саме за часу та обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Yamaha jog 50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул.Любомира Гузара у м.Києві, оскільки згідно з долученими доказами, останній не керував, а будь-які інші докази цього факту в матеріалах справи відсутні.

Крім того, вищезазначений відеозапис є безпосереднім доказом того, що працівникам поліції взагалі не відомо про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Yamaha jog 50», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул.Любомира Гузара у м.Києві та у них відсутні такі докази, тому вони безпосередньо обговорюють питання, яким чином потрібно «вирізати відеозапис» (дослівно) для того, щоб під час розгляду справи було достатньо доказів, підтверджуючих факт керування ОСОБА_1 вищезазначеним транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення.

Тобто, фактично суду не надано жодного об`єктивного та достовірного доказу, передбаченого ст.251 КУпАП, який би вказував на те, що саме за часу та обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував даним автомобілем, оскільки відеозапис, як і інші докази не містять таких відомостей.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів твердження, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП, та порушення ОСОБА_1 вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Однією з гарантій та засадою кримінального провадження є безпосередність дослідження показань судом (ст.ст.7, 23 КПК України).

При цьому протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Таким чином, з раніше вказаних досліджених судом доказів встановлено обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, у зв`язку із не доведенням твердження про керування останнім транспортним засобом, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Керуючись ч.5 ст.126, ст.ст.247 п.1, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Солом`янський районний суд м.Києва.

Суддя А.І.Демидовська