Справа № 163/1877/23 Провадження №33/802/593/23 Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Жак Н.Т. та представника Волинської митниці Пойди Г.І., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Жак Н.Т. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 31 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Республіки Польща,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Також стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 17 лютого 2018 року через митний пост «Краківець» Львівської митниці ввіз на територію України автомобіль «OPEL ZAFIRA», кузов № НОМЕР_1 , польський номерний знак НОМЕР_2 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до одного року, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено 18 липня 2023 року на митному посту «Устилуг» Волинської митниці, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник Жак Н.Т. вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що ні вона, ні її довіритель не були повідомленні належним чином про час та місце розгляду справи місцевим судом, копію оскаржуваної постанови вона отримала 06 вересня 2023 року, а тому строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин. Вказує на те, що протокол про порушення митних правил складений з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а отже є незаконним, і не підтверджений належними доказами. Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення, а також в оскаржуваній постанові зазначено, що 17.02.2018 її довіритель в`їхав на транспортному засобі на митну територію України через митний пост «Краківець», тоді згідно відповіді на її адвокатський запит він в`їхав через митний пост «Шегині». Крім того, ОСОБА_1 є громадянином Республіки Польща, а в матеріалах справи відсутні дані про те, що інспектор ОСОБА_3 володіє мовою, знання якої необхідні для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Також зазначає, що ч.6 ст.481 МК України набрала чинності 22 серпня 2019 року, а тому її довіритель не може бути притягнутий за цією статтею. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Жак Н.Т., яка підтримувала подану апеляційну скаргу та просила скасувати постанову судді та закрити провадженні у справі, представника митниці, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила рішення судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин є слушними та обгрунтованими, а тому строк на апеляційне оскарження постанови судді щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) підлягає повноленню, так як він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного право порушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України відповідно до змісту протоколу № 0263/20500/23 повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, витягом з модуля «Диспетчер зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску» програмного комплексу АСМО «Інспектор», письмовими поясненнями порушника, службовою запискою інспектора митниці.

Згідно з ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Суддя в оскаржуваній постанові проаналізував всі докази і дав кожному з них відповідну оцінку, вказавши які обставини ними підтверджуються чи спростовуються, та прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) є склад правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Так, згідно письмових поясненнях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), він підтвердив ввезення ним автомобіля на територію України та його не вивезення у встановлений строк з тих причин, що цей автомобіль йому фактично не належить (а.с.5-8).

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, … не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, обставин, що об`єктивно та відповідно до закону перешкоджали б йому виконати зобов`язання реекспорту транспортного засобу, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не навів.

Як вбачається з даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, з протоколу про порушення митних правил № 0263/20500/23 від 18 липня 2023 року, ZAKRZEWSKI CEZARY 17 лютого 2018 року о 02 годині 31 хвилин тимчасово увіз на територію України транспортний засіб «OPEL ZAFIRA», кузов № НОМЕР_1 , польський номерний знак НОМЕР_2 , в режимі тимчасового ввезення в Україну (а.с.9).

Крім того, згідно відповіді головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 28 серпня 2023 року, яка додана захисником до апеляційної скарги, ZAKRZEWSKI CEZARY 17 лютого 2018 року о 01 годині 48 хвилин в`їхав через пункт пропуску ОСОБА_4 на територію України на транспортному засобі з номерним знаком номерний знак НОМЕР_2 , і через цей же пункту пропуску 17 лютого 2018 року о 02 годині 50 хвилин здійснив виїзд з території України як пішохід (а.с.57).

Доводи сторони захисту про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення неправильно зазначено пункт пропуску, через який на територію України заїхав ОСОБА_2 , а саме зазначено пункт пропуску «Краківець», тоді як правильним є пункт пропуску «Шегині» є слушними, однак вказана обставина ніяким чином не спростовує факт ввезення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на територію України автомобіля «OPEL ZAFIRA», польський номерний знак НОМЕР_2 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до одного року та перевищення строку тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб.

Крім того, є безпідставними доводи сторони захисту про те, що переклад пояснень ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) здійснено не уповноваженою особою.

Так, відповідно до положень ч.3 ст.503 МК України, як перекладач може виступати посадова особа митного органу.

Таким чином, доводи сторони захисту щодо залучення митним органом неналежного перекладача, а саме інспектора митниці, суперечить положенням ч.3 ст.503 МК України.

При цьому слід відмітити, що сам ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в своїх власноручних поясненнях зазначив, що «зауважень не має, протокол написано власноручно, для нього зрозумілий, доповнень і зауважень не маю» (а.с.7, 8).

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ч.6 ст.481 МК України набула чинності 22.08.2019, і ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, є необґрунтованими враховуючи таке.

Закон від 08.11.2018 № 2612-VIII опублікований в газеті «Голос України» 24.11.2018 і набрав чинності з наступного дня. При цьому зміни до ст.481 МК України вступали в дію через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування.

Законом від 16.05.2019 № 2725-VIII строк набрання чинності таких змін збільшено до 270 днів, тому редакція ч.6 ст.481 МК України є чинною з 22.08.2019.

Строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами цієї справи збіг 17.02.2019, а з 18.02.2019 почалась бездіяльність ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

На момент свого початку протиправна бездіяльність строком понад 10 діб тягнула відповідальність за редакцією ч.3 ст.481 МК України, яка передбачала стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до часу складення протоколу 18.07.2023 своє зобов`язання не виконав і продовжував протиправну бездіяльність.

Отже, триваюче правопорушення, вчинене ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) було виявлено 18.07.2023 і таким чином вказана дата є моментом закінчення триваючого правопорушення.

Отже, вчинене ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч.6 ст.481 МК України.

Що ж стосується доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перетнув митний кордон України в якості пасажира автомобіля з метою туристичних відвідин міста Львів, то така версія є безпідставною та необґрунтованою, оскільки суперечить матеріалам справи.

Так, згідно даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, з протоколу про порушення митних правил № 0263/20500/23 від 18 липня 2023 року, ZAKRZEWSKI CEZARY 17 лютого 2018 року о 02 годині 31 хвилин тимчасово увіз на територію України транспортний засіб «OPEL ZAFIRA», кузов № НОМЕР_1 , польський номерний знак НОМЕР_2 , в режимі тимчасового ввезення в Україну (а.с.9). А вже о 02 год 50 хв17 лютого 2018 року він перетнув пункт пропуску «Шегині» на виїзд, тобто до Республіки Польща, як пішохід (а.с.57).

Таким чином, в`їзд ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на територію України вночі 17.02.2028 (01 год 48 хв) на автомобілі для особистого користування та виїзд його до Республіки Польща через годину після в`їзду того ж дня (02 год 50 хв) як пішохода, на переконання апеляційного суду, свідчить саме про ввезення ним транспортного засобу, а не про туристичні відвідини міста Львів, яке знаходиться на відстані 80 км від пункту пропуску «Шегині».

Зазначена сукупність обставин та доказів по справі свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення і відсутність підстав для звільнення його від відповідальності та закриття провадження у адній справі.

Враховуючи доведеність вини порушника, передбачену законом санкцію та відсутність відомостей про місцезнаходження транспортного засобу, стягнення на ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) правильно накладено у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Жак Наталії Тадеївни строк на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 31 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

Апеляційну скаргу захисника Жак Наталії Тадеївни залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 31 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов