печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року суддя Печерського районного суду міста Києва Шапутько С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління поліції в Печерському районі Головного управління Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 266330, 20.09.2023 о 22 год. 10 хв. громадянин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини громадянки ОСОБА_2 , а саме словесно ображав, штовхав, бив руками по голові, завдавши шкоди психологічному та фізичному здоров`ю потерпілій, чим порушив п. 4, 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який пояснив, що вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні він не визнає. Зазначив, що вони приїхали з дружиною ОСОБА_2 до м. Києва по справах та зупинились у своїх друзів за адресою: АДРЕСА_1 . Того дня вони відпочивали з друзями та його дружина вживала спирті напої. Він неодноразово просив дружину, щоб вона менше вживала спиртних напоїв. В подальшому дружина почала поводити себе агресивно, кричати, вимагати ще спиртних напоїв, він відмовлявся це робити, після чого дружина зі злості розбила об підлогу стакан та викликала працівників поліції, яким повідомила, що він начебто застосував до неї фізичну силу, чого насправді не було.

В судове засідання з`явився потерпіла особа, ОСОБА_2 , яка просила закрити провадження у справі, посилаючись на те, що 20.09.2023 о 22 год. 10 хв. між нею та її чоловіком ОСОБА_1 виникла сварка, проте жодного психологічного та фізичного насильства відносно неї чоловік не вчиняв, її чоловік ОСОБА_1 її не штовхав та не бив руками по голові, як це зазначено у протоколі. Викладені у протоколі відносно ОСОБА_1 не відповідають дійсним обставинам пригоди та не враховують те, що дану сварку розпочала саме вона, оскільки була дуже ображена на чоловіка, вона вже була налаштована на конфлікт та не усвідомлювала наслідків свого вчинку щодо виклику працівників поліції. На даний час вони з чоловіком помирились та порозумілись.

Також на адресу суду надійшли письмові пояснення свідка подій ОСОБА_3 , відповідно до яких зазначив, що 20.09.2023 о 22 год. 00 хв. перебуваючи в гостях у друзів за адресою: АДРЕСА_1 , він став свідком конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Даний конфлікт виник щодо протилежних інтересів та поглядів у вихованні їхньої малолітньої доньки. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 була агресивно налаштована на загострення конфлікту, вона вважала, що її чоловік не достатньо часу приділяє вихованню дитини. Враховуючи, що ОСОБА_2 рідко вживає алкогольні напої, після декількох бокалів вина вона сильно сп`яніла, її чоловік попросив її більше не пити, проте вона сприйняла це як образу і замість того, щоб послухати його, вона почала з`ясовувати стосунки, кричати та бити бокали, після чого викликала наряд поліції.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 266330 та додані до нього матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та потерпілу, приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - передбачає адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Відповідно до пунктів 3, 14, 17 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Виходячи з аналізу зазначених норм законодавства у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі (або існувала реальна можливість їх настання).

Під час вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд зважає на те, що обов`язковою ознакою об`єктивної та суб`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З наданих пояснень ОСОБА_2 вбачається очевидна відсутність в діях ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до неї, як потерпілої, оскільки вона сама вказує, що між ними з чоловіком виник конфлікт, проте жодного психологічного та фізичного насильства відносно неї чоловіком вчинено не було, та вона викликала поліцію не усвідомлюючи наслідків такого виклику.

Суд зазначає, що для того щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперерахованих ознак.

З долучених до протоколу матеріалів справи та наданих в судовому засіданні пояснень вбачається, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обопільним.

При цьому сам факт застосування ОСОБА_1 фізичного насильства ОСОБА_2 (штовхання, удари), не підтверджується матеріалами провадження. На це посилалась виключно ОСОБА_2 в своїх поясненнях, що надавались працівникам поліції, та які вона заперечила при допиті в суді.

За таких обставин, оцінивши матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, суддя надходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в даному випадку мав місце обопільний конфлікт, у зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7,173-2, 247, 252, 266, 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С.В. Шапутько