Дата документу 17.01.2023
Справа № 334/327/23
Провадження № 3/334/541/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ,
за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,
встановив:
19.12.2022 о 14.40 годині сержант ОСОБА_1 самовільно залишив військовий об`єкт в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також підтверджується:
- протоколом про військове адміністративне правопорушення серії НГ №7436 від 13.01.2023, в якому зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 19.12.2022,
- службовою характеристикою на сержанта ОСОБА_1 ,
- копією паспорта громадянина України та копією ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_1 ,
- копією військового квитка,
- витягом з журналу бойових дій,
- рапортом командира стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_4 від 06.12.2022,
- витягами з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 08.04.2022 № 98 та від 26.12.2022 № 330,
- наказами командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 05.03.2022 №896 та від 12.01.2023 №96,
- висновком матеріалів службового розслідування за фактом самовільного залишення території військового об`єкту військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 сержанта ОСОБА_1 від 10.01.2023.
Частина 4 ст. 172-11 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби, в умовах особливого періоду
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З набранням чинності Указу Президента України від 17.03.2014 № 302/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні настав особливий період.
З 24.02.2022 в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX).
Дослідивши письмові докази, суддя встановив, що сержант ОСОБА_1 самовільно залишив військовий об`єкт в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.
Згідно зі ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався, є військовослужбовцем, вину визнав. Обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність не встановлені.
Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2 465 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. 23, 33, 34, 172-11, 283, 284 КУпАП України, суддя
постановив:
ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: