ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8896/23Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 33/817/636/23 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч), 00 грн, який стягнуто в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість), 80 грн в дохід держави.

Згідно постанови, 15 травня 2023 року о 00 год. 12 хв. в м. Тернополі на вул. Довженка, 18, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2109920, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 № ARCD0524, (повірка дійсна до 28 грудня 2023 року), на табло якого висвітило результат 2,00 ‰ проміле. Водій із результатом погодився. Від проходження огляду в найближчому медичному закладі відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2023 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що останній день подачі апеляційної скарги на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2023 року припадає на неділю 15 жовтня 2023 року, а тому наступним днем коли можна було подати апеляційну скаргу був понеділок 16 жовтня 2023 року, що апелянтом було і зроблено. Зазначає, що:

відеозапис наявний у матеріалах справи не є безперервним та не охоплює всього періоду від руху транспортного засобу та проведення огляду на стан сп`яніння;

ОСОБА_1 , транспортним засобом, який був припаркований та знаходився у нерухомому стані, не керував;

сам факт визнання особою вини у правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності;

пояснення працівника поліції ОСОБА_2 в якості свідка, не можуть бути доказами правопорушення, за відсутності інших доказів;

суд першої інстанції залишив поза увагою та не надав у постанові жодної оцінки як поясненням ОСОБА_1 так і поясненням свідка, які ними надані безпосередньо в суді;

судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягується до відповідальності, оскільки санкція ст.130 КУпАП, при встановлення факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в України, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст.52 КК України, а також передбачає позбавлення права керування транспортним засобом.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Скиби В.М., який просив проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2023 року, то воно підлягає поновленню виходячи з того, що зазначені в апеляційній скарзі підстави, через які було його пропущено, підтверджуються наявними в матеріалах справи відомостями і є поважними.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 039992 від 15 травня 2023 року; матеріалах відеозапису; результатах газоаналізатора Alcotest 6810 № ARCD0524 із показником 2,00 ‰; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапорті взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Невідомського В.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис наявний у матеріалах справи не є безперервним та не охоплює всього періоду від руху транспортного засобу та проведення огляду на стан сп`яніння, не спростовують висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення наявним у справі відеозаписом зафіксовано безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовує факту вчинення ним цього правопорушення.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 , транспортним засобом не керував, суд апеляційної інстанції оцінює критично, так як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується матеріалами справи, а саме: відомостями зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №039992 від 15 травня 2023 року; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки не заперечує факту свого керування транспортним засобом, а також повідомив працівників поліції про те, що товариша завозить додому (файл export-amqrk.mp4. з 00:14:05 год).

Також, даними відеозаписів із реєстратора службового автомобіля (файл IMG_9374.MP4) зафіксовано як транспортний засіб марки ВАЗ 2109920, н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку перед тим, як до нього під`їхав автомобіль патрульної поліції.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані окрім протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів, установлюються також і поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам факт визнання особою вини у правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності, суд апеляційної інстанції оцінює критично. Окрім того, вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки сам факт визнання вини ОСОБА_1 , а й інші докази, наявні у матеріалах справи.

Твердження апелянта про те, що пояснення працівника поліції ОСОБА_2 в якості свідка, не можуть бути доказами правопорушення, за відсутності інших доказів, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки вчинення правопорушення в цьому випадку доведено сукупністю інших доказів, в тому числі об`єктивними даними долученого до протоколу відеозапису.

Не відповідають дійсності твердження ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою та не надав у постанові жодної оцінки як його поясненням так і поясненням свідка, які ними надані безпосередньо в суді, так як вбачається із оскаржуваної постанови, суд першої інстанції дав належну оцінку як поясненням ОСОБА_1 так і свідка ОСОБА_3 та зазначив, що покази свідка ОСОБА_3 про те, що за кермом автомобіля був не ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 , суд відхиляє та вважає такими, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують правильності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і його висновків про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому ці доводи не є підставою для скасування постанови і закриття провадження за відсутністю події та складу правопорушення, як про це просить апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 жовтня 2023 року відносно нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя