ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2213/23 Справа № 227/1170/23 Суддя у 1-й інстанції - Корнєєва В.В. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

09.11.2023р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Меженної О.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.09.2023р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову в апеляційному порядку оскаржено захисником Меженною О.В., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка в апеляційній скарзі:

- вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, допустив формальне ставлення до вирішення справи, неповно та не всебічно з`ясував фактичні обставини справи, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення;

- зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, правопорушення вчинено ОСОБА_1 09.05.20232р. о 00:10год., повідомлення поліцейським про дане правопорушення отримано 09.05.2023р. о 23:30год., а акт огляд та тимчасового затримання транспортного засобу датований 08.08.2023р., тобто не зрозуміло, коли було вчинено правопорушення;

- вказує, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння шляхом продуття алкотестеру Драгер, проте був згоден на огляд у медичній установі, проте працівники поліції не надали йому відповідного направлення, що є порушенням ст. 266 КУпАП та п. 7 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015р. (далі інструкції);

- прохає скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

Про дату, час та місце судового розгляду захисник та особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомлені належним чином шляхом надіслання СМС-повідомлення за номерами телефонів, які вказані у поданій апеляційній скарзі, у судове засідання не з`явилися. Від захисника Меженної О.В. надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за її відсутності.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 09.05.2023 року о 00-10 год. на а/д Добропілля Лиман, 9 км. керував автомобілем Opel Frontera н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушена координація рухів, порушення мови), від продуття газоаналізатора «Драгер 6810» на місці зупинки чи проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, в установленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх висновків про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 448889 від 09.05.2023 року; письмові поясненням ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він відмовився від проходження огляду; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 08.05.2023р., який було поміщено на штрафмайданчик поліційської дільниці; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозапис, який було досліджено в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичній установі, на що він відмовився, після чого було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, в ході якого ОСОБА_1 власноруч написав письмові пояснення.

При цьому суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи захисника Макєєва О.В. та свідка ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, оскільки доказів існування такого стану на момент вчинення правопорушення, яке виразилося у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, до суду не надано.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника дійшов висновку, що вони є неспроможними, та не вказують на достатні підстави для визнання оскарженого рішення суду першої інстанції незаконним за таких підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції належним чином встановив факт керування транспортним засобом ОСОБА_3 , що ним також не заперечувалось при розгляді справи в суді першої інстанції та не заперечується в апеляційній скарзі, законність вимоги проходження огляду на стан сп`яніння наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція огляду на місці зупинки та в медичній установі, від якої ОСОБА_1 відмовився, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд першої інстанції дослідив сукупність усіх доказів у справі, яким надав відповідну оцінку, обґрунтував своє рішення щодо прийняття одних доказів, та неприйняття інших.

Доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, допустив формальне ставлення до вирішення справи, неповно та не всебічно з`ясував фактичні обставини справи, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення є необґрунтованими, та спростовується наведеним вище.

Доводи апеляційної скарги, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, правопорушення вчинено ОСОБА_1 09.05.20232р. о 00:10год., повідомлення поліцейським про дане правопорушення отримано 09.05.2023р. о 23:30год., а акт огляд та тимчасового затримання транспортного засобу датований 08.08.2023р., тобто не зрозуміло, коли було вчинено правопорушення, є також неспроможними, оскільки акт огляд та тимчасового затримання транспортного засобу складений 08.05.2023р. о 23:40год. (а.с. 5), протокол про адміністративне правопорушення складено, 09.05.2023р. о 00:42год., допитаний у судовому засіданні у якості свідка працівник поліції ОСОБА_4 надав пояснення щодо фактичних обставин справи, які не викликали сумніву у суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння шляхом продуття алкотестеру Драгер, проте був згоден на огляд у медичній установі, проте працівники поліції не надали йому відповідного направлення, що є порушенням ст. 266 КУпАП та п. 7 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015р. (далі інструкції) судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки суперечать сукупності доказів у справі, а саме письмовим поясненням особисто ОСОБА_1 , де ним особисто зазначено, що він відмовляється від будь-яких оглядів, та відеозаписом, де вказані вище пояснення знайшли своє підтвердження. Відмова від огляду на місці зупинки, та згода на огляд у медичній установі суперечить зайнятій позиції ОСОБА_1 та його захисника, що він поспішав на бойову позицію та діяв у стані крайньої необхідності, оскільки огляд на місці зупинки із використанням алкотестеру триває до п`яти хвилин, а огляд у медичній установі займає значно більше часу, не враховуючи часу, необхідного для прибуття до медичної установи та повернення назад. ОСОБА_1 вважаючи себе тверезим, не мав жодної перешкоди пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки шляхом продуття алкотестеру, та витративши незначний проміжок часу, продовжити виконання своїх обов`язків, проте таким своїм правом не скористався з невідомих причин.

Стан обурення, на який ОСОБА_1 наголосив у своєму письмовому поясненні, та який був викликаний у нього діями працівників поліції, на думку суду апеляційної інстанції не заслуговує уваги, оскільки проходження служби в ЗСУ та захист Батьківщини безумовно викликають повагу та шану, проте такий статус особи, як військовослужбовець, не повинен утворювати у стороннього спостерігача враження беззаконня.

Таким чином доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови, та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене вище, постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судомив рішенням, підстави для його зміни або скасування відсутні.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Меженної Ольги Володимирівни, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.09.2023р., якою акт огляд та тимчасового затримання транспортного засобу визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.09.2023р., якою акт огляд та тимчасового затримання транспортного засобу визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя