Справа № 683/4113/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Бондарчук Л.А., розглянувши у судовому засіданні в м. Старокостянтинів справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №563055 від 04 грудня 2023 року ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона 03 грудня 2023 року близько 21 години 40 хвилин за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме, ображала нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, виганяла з будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тобто ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчинені інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що жодних неправомірних дій по відношенню до доньки вона не вчиняла, а навпаки хотіла закликати її до дисципліни, оскільки її донька ОСОБА_3 , учениця 6 класу, зовсім її не слухається, пропускає уроки в школі, приходить пізно додому, спілкується із значно старшими чоловіками. Також у неї існує конфлікт із чоловіком з приводу розірвання шлюбу та аліментів, дочка зайняла сторону батька і усякими способами намагається нашкодити їй. Вона зверталась в кризовий центр та службу у справах дітей з приводу поведінки ОСОБА_4 , однак ніякої відповіді так і не отримала.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані докази, приходжу до наступних висновків.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Так, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона 3 грудня 2023 року близько 21 години 40 хвилин за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме, ображала нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, виганяла з будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тобто ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення насильства в сім`ї, зокрема, за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала факт вчинення нею будь-яких неправомірних дій щодо доньки ОСОБА_2 , вказувала, що її донька не хоче дотримуватись дисципліни, оскільки є ще малолітньою, а коли вона робить їй зауваження, то вона агресивно реагує, обзиває її нецензурними словами, протягує до неї руки.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП суду було надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №563055 від 4 грудня 2023 року, де зазначено, що вона вчинила відносно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме, ображала нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, виганяла з будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої

При цьому, у чому саме полягало насильство у сім`ї, яке вчинила ОСОБА_1 , у протоколі не зазначено.

Також із тексту протоколу не вбачається об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, оскільки не зазначено конкретно у чому проявилося психологічне насильство.

У письмових поясненнях ОСОБА_2 та у протоколі про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію лише зазначено, що мати вчинила відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, що полягало у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою.

Із диску з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано події, що мали місце після приїзду поліцейських, вбачається як ОСОБА_1 повідомляла

поліцейським, що її малолітня дочка є некерованою, тікає з дому кидається в неї посудом, на її зауваження не реагує.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на

громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ст.283 КУпАП формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Отже, належних доказів на підтвердження обставин, зазначених в протоколі про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру матеріали справи не містять.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

При цьому, саме лише факт висловлювання членів сім`ї нецензурними словами один на одного під час побутового конфлікту не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні можливості спростувати доводи ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме умисного вчинення діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до п.39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.9, 33, 245, 252 КУпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за

наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Таким чином, слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства, тобто умисного вчинення діянь психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій, матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджуються належними та допустимими доказами, наявні в матеріалами справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, в зв`язку із чим провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя