Дата документу 10.01.2023Справа № 554/9/23
Провадження № 3/554/29/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 січня 2023 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., при секретарі судового засідання Кононенко А. С., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122, ч. ч. 1 і 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП та інші відомості про особу ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

25 грудня 2022 року, о 21 год 46 хв, ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Європейська, навпроти буд. 113 А, в порушення вимог ст. ст. 15 і 16 Закону України «Про дорожній рух» від 10 червня 1993 року № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) та п. п. 2.1 «ґ» і 2.9 «в» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д. н. з. НОМЕР_1 (далі - Volkswagen Passat), в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, не маючи при цьому права керування транспортними засобами та без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому, в порушення вимог п. 15.10 «е» ПДР, здійснив стоянку транспортного засобу Volkswagen Passat ближче 5 м від контейнерів для збирання побутових відходів.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміновані особі адміністративні правопорушення

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, відповідно до положень якої, керування транспортним засобом, зокрема із неосвітленим номерним знаком, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до положень якої, порушення вимог стоянки, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідно до положень якої керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованих йому правопорушень

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень визнав в повному обсязі, підтвердивши факт їх скоєння за обставин, викладених в протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД № 086991, № 384691, № 384690 та № 086990 від 25 грудня 2022 року (далі - Протоколи). Щиро розкаявся у вчиненому та просив суд суворо його не карати.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши матеріали, додані до Протоколів, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, виходячи з такого.

Незважаючи на визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень в повному обсязі, факт їх вчинення підтверджується також відеозаписами з бодікамер № НОМЕР_2 та № 468829 (а. с. 5), які засвідчені належним чином електронним цифровим підписом його автора, у зв`язку з чим приймаються судом до уваги в якості належних та допустимих доказів у справі. З їх змісту слідує, що дійсно в день та час, зазначені в Протоколах, порушник ОСОБА_1 в темну пору доби керував транспортним засобом Volkswagen Passat з неосвітленим номерним знаком та здійснив його стоянку ближче 5 м від контейнерів для збирання побутових відходів, чим порушив вимоги п. п. 2.9 «в» і 15.10 «е» ПДР, у зв`язку з чим на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з останнім поліцейськими було встановлено, що порушник є неповнолітнім та не має права на керування транспортними засобами та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону № 3353-XII кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, суд, крім наведеного, виходить також зі змісту п. п. 2.1 «а» і «ґ», 2.9 «в» та 15.10 «е» ПДР.

Так, відповідно до п. п. 2.1 «а» і «ґ» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п. 2.9 «в» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що, зокрема неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Відповідно до п. 15.10 «е» ПДР стоянка забороняється ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства.

Ці вимоги ПДР водієм ОСОБА_1 були грубо порушені.

На підставі наведених доказів, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 , порушивши п. п. 2.1 «ґ», 2.9 «в», 15.10 «е» ПДР та ст. ст. 15 і 16 Закону № 3353-XII, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122, ч. ч. 1 і 2 ст. 126 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суд враховує характеристику його особи, поведінку під час скоєння правопорушень і після цього, ставлення до скоєного, а також те, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, визнав вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушення в повному обсязі та щиро розкаявся у цьому і приходить до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією вказаних статтей КУпАП, вважаючи, що це буде достатнім та необхідним для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушеньяк ним самим, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суд керується положенням ст. 36 КУпАП, згідно з якою при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн, які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. ст. 36, 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122, ч. ч. 1 і 2 ст. 126 КУпАП та накласти на нього на підставі ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО