П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.11.2023 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП,

встановив:

02.09.2023 року о 08 год. 46 хв. у м. Львові по вул. В. Великого, 34 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Giorno з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, блідість шкіри обличчя, тремтіння пальців рук). Від огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, що було вчинено особою, яка повторно протягом року притягалась до відповідальності за відмову від проходження огляду, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

Окрім того, 02.09.2023 року о 08 год. 46 хв. у м. Львові по вул. В. Великого, 34 водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом Honda Giorno (безномерний), не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1.А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення повістки на адресу, вказану в протоколі, а саме: АДРЕСА_1 .

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, положенням ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено вичерпний перелік категорій справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 та ст.126 КУпАП, у зазначений виключний перелік не входить.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, його поведінку суд вважає свідомим затягуванням розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, та уникнення адміністративної відповідальності.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 507275 від 02.09.2023 рокута серії ААД № 568565 від 02.09.2023 року; відеозапис з нагрудних камер працівників УПП у Львіській області, здійснений на виконання вимог ч.2 ст.266 КУпАП, яким підтверджується час та обставини вчинення правопорушень, зазначені у вищевказаних протоколах; направлення водія з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 02.09.2023 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 працівниками поліції скеровувався для проведення огляду до спеціалізованого медичного закладу у зв`язку з виявленням у нього ознак нароктичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, блідість обличчя, тремтіння пальців рук; рапорт інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП у Львівській області Р. Каталаха від 02.09.2023 року, з якого слідує, що 02.09.2023 року близько 08.46 год. екіпаж патрульної поліції виявив у м. Львові по вул. В. Великого, 34 транспортний засіб Honda Giorno (без номерів) під керуванням ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом без шолома, при цьому, приспілкуванні з водієм було виявлено в останнього ознаки наркотичного сп`яніння; довідки старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області Н. Королишин від 07.09.2023 року, відповідно до яких ОСОБА_1 08.08.2023 року постановою Франківського районного суду м. Львова притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., а також 02.06.2023 року працівниками УПП у Львівській області притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., при цьому, посвідчення водія ОСОБА_1 не видавалося, - суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.5 ст.126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.1.А Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У даному випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом при тому, що посвідчення водія він не має та, як встановлено, 02.06.2023 року уже притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, не маючи такого права.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У даному випадку при огляді відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції встановлено, що 02.09.2023 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda Giorno, був зупинений працівниками патрульної поліції за їзду без шолому, в подальшому в такого водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння і йому було двічі запропоновано проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, від чого водій ОСОБА_1 категорично відмовився, пославшись на те. що поспішає на роботу (відеофайл clip0, часові проміжки відтворення відео 01:55-02:10, 11:50-12:57).

Оцінюючи вищевказані документи і відеоматеріали, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: особу порушника, характер вчинених ним правопорушень, ступінь його вини у вчинених правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, яка доведена повністю, а також зважаючи на те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому, відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами. Застосоване судом до ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Що стосується додаткового факультативного адміністративного стягнення, визначеного санкцією ч.5 ст.126 КУпАП, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, то суд доцільності у його застосуванні не вбачає, адже згідно довідки старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області Н. Королишин від 07.09.2023 року за ОСОБА_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33,36, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, і накласти на нього стягнення, з врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, за ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп., із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд міста Львова.

Суддя Величко О.В.