Справа №362/2981/23 Головуючий у І інстанції Сухарева О.В.
Провадження № 33/824/4959/2023 Категорія ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ст. 185 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,провадження у справі в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ст. 185 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема, тому, що він 12.05.2023 об 11 год. 40 хв. на а/д Плесецьке - Перевіз-Дзвінкове, керував транспортним засобом Ford Orion, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків та під відеозапис.

Крім того, суддя визнала ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, зокрема, у тому, що він 12.05.2023 об 11 год. 40 хв. на а/д Плесецьке - Перевіз -Дзвінкове , повторно протягом року керував транспортним засобом Ford Orion, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Також суддя визнала ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а саме у тому, що він 15.06.2023 о 14 год. 40 хв. за адресою: Київська обл., Фастівський р-н, смт. Калинівка, вул. Центральна, 35 не виконав неодноразове законне розпорядження поліцейського, яке виражалось у відмові особи у проведенні огляду та перевірці мобільного телефону по базі ІПНП «Річ», у зв`язку із необхідністю застосування поліцейським превентивного заходу -поверхневої перевірки , відповідно до ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію».

За ч.1 ст.130 КУпАП на ОСОБА_1 суддею накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а провадження за ч.5 ст.126, ст.185 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не оспорюючи судового рішення про закриття провадження за ч.5 ст.126, ст.185 КУпАП, просить постанову у частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суддя неправомірно перекваліфікувала дії ОСОБА_1 з ч.2 ст.130 КУпАП (як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення) на ч. 1 ст. 130 КУпАП, відреагувавши фабулу правопорушення, та провела розгляд справи без участі сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами п.2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується сукупністю доказів, яким суддя надала належну правову оцінку.

Дії ОСОБА_1 суддею кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, а не за ч.2 ст.130 КУпАП як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя відредагувала фабулу правопорушення, на матеріалах провадження не ґрунтуються, оскільки суть правопорушення, яке суддя визнала доведеним, є ідентичним суті правопорушення, викладеному у протоколі про адміністративне правопорушення.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала можливість перекваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виходячи з практики ЄСПЛ, у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Як визначено у ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Перекваліфіковуючи дії ОСОБА_1 з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП, суддя вірно застосувала аналогію закону, при цьому прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не порушила, його становища не погіршила.

З огляду на наведене, порушень процесуальних норм при перекваліфікації дій ОСОБА_1 з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП , не допущено.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що відсутність сторони обвинувачення під час судового засідання спонукало суддю прийняти доводи обвинувачення та могла вплинути на неупередженість судді.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень норм процесуального закону, які б могли слугувати безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення, не виявлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль