Справа №731/717/23
Провадження №3/731/341/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Тарасенко Д.В.,

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця, не маючого статусу особи з інвалідністю чи УБД, неодруженого, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2023 року серії АПР18 №368129, 22 вересня 2023 року, близько 23 год. 25 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, що виражалося у тому, що не впускав заявницю до місця проживання, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. 25 жовтня 2023 року звернувся до суду з заявою про здійснення розгляду справи без його участі, обґрунтовуючи неможливості особисто з`явитися у призначене судове засіданні, з підстав необхідності перебування у вказану дату безпосередньо у місці проведення бойових дій для виконання обов`язків військової служби. Вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні за ч. 1 ст. ст. 173-2 КУпАП я не визнає та категорично заперечує щодо обставин події, адже у його діях відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення. У зв`язку з цим, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, наполягає на закритті провадження по справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 16).

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, правопорушенням є, зокрема, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» сфера дії законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, незалежно від факту спільного проживання, поширюється на подружжя, колишнє подружжя, батьків та дітей, а також на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення в судове засідання надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №368129, складений 23 вересня 2023 року (а.с. 2), де зазначено особу правопорушника та потерпілої, час, місце, обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- копія рапорту поліцейського СМ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області від 22 вересня 2023 року (а.с. 3), згідно з яким 22 вересня 2023 року о 23 год. 25 хв. зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що 22 вересня о 23 год. 24 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , її співмешканець замкнув будинок і її не впускає.

Для об`єктивного розгляду та з`ясування всіх обставин по справі у судове засідання викликалася потерпіла по справі ОСОБА_2 , однак остання на виклик суду, який здійснювався, телефонним зв`язком (а.с. 14) та шляхом направлення відповідного поштового листа з судовою повісткою (а.с. 19), у судове засідання не з`явилася та не підтвердила обставини, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з цим, суд позбавлений фактичної можливості перевірити письмові докази по справі на відповідність дійсним обставинам, адже це заперечувалося особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд не має можливості заслухати особисті пояснення потерпілої.

Як вбачається з вищевикладеного, суд вживав можливих заходів для правильного вирішення зазначеної справи, проте неявка вказаної особи позбавила суд можливості провести перевірку обставин, за яких було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Більше того, суд звертає увагу, що умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення. До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Водночас, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення будь-яких беззастережних доказів на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_1 , який є її співмешканцем, умисно здійснив заходи щодо неможливості доступу потерпілої до місця проживання, не додано, потерпілою не підтверджено.

Обов`язком суду є забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Таким чином, на переконання суду твердження ОСОБА_1 щодо його невинуватості у скоєному, з підстав відсутності у його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, заслуговує на увагу, адже не доводить факт умислу останнього у вчиненні зазначеного адміністративному правопорушенню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі абзацу 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, подія вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не була доведена в ході судового розгляду, оскільки в матеріалах справи недостатньо належних та допустимих доказів на підтвердження того, що останній, за обставин вказаних у протоколі, умисно здійснив заходи щодо неможливості доступу потерпілої до місця проживання. У зв`язку з цим, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, як того вимагає ст. 252 КУпАП, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

З цих підстав, судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. 247, 251, 266, 280, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Савенко