Дата документу 16.01.2023
Справа № 334/29/23
Провадження № 3/334/382/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Новікова Наталія Валеріївна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.164КУпАП,

встановив:

Як зазначено в протоколі серії ВАВ №051960, 24.12.2022 року о 10 год. ОСОБА_1 знаходячись в гаражі за адресою: АДРЕСА_2 здійснювала господарську діяльність, а саме прийом вторинної сировини без відповідних документів державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, чим порушила п.1 ст.58 ГК України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду протоколу повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі письмових пояснень щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Основним документом, що регулює порядок збору вторинної сировини, є Закон України «Про відходи». Згідно зі ст. 1 цього Закону під відходами як вторинною сировиною розуміють відходи, для утилізації та переробки яких в Україні існують відповідні технології і виробничо-технологічні та/або економічні передумови. Вторинною сировиною можуть бути: макулатура, склобій, відходи полімерні, гумові; брухт чорних і кольорових металів тощо.

Збирання і заготівля відходів як вторинної сировини - діяльність, пов`язана із збиранням, купівлею, прийманням, зберіганням, обробленням (переробленням), перевезенням, реалізацією і постачанням таких відходів переробним підприємствам на утилізацію, а також надання послуг у цій сфер.

Згідно положень ст. 35 Закону України «Про відходи», загальні вимоги до матеріально-технічної бази для збирання і заготівлі відходів як вторинної сировини, забезпечення протипожежної та екологічної безпеки встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища. Операції поводження з окремими видами відходів як вторинної сировини в частині приймання і закупівлі їх у населення спеціалізовані підприємства здійснюють через свої приймальні пункти (стаціонарні або пересувні).

Збирання і заготівля відходів як вторинної сировини може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них відповідних дозвільних документів, що передбачено Законом України «Про відходи».

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до положень ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Норма ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки в наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

Однак, у фабулі правопорушення відсутнє посилання на спеціальний законодавчий акт, відповідний Закон, положення якого були порушені ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: (1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; (2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Крім того, згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у п. 4 Постанови його Пленуму від 25.04.2003 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають підтверджувати всі елементи складу правопорушення. Зокрема, стосовно ч.1 ст.164 КУпАП у протоколі необхідно зазначати наступні обставини: - протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер); - всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності; - інші обставини, які мають істотне значення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомості кому і на якій правовій підставі належить гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та чи не перебуває в офіційних трудових відносинах ОСОБА_1 з будь-яким суб`єктом господарювання, якому може належати на праві користування приміщення, де було виявлено пункт прийому вторинної сировини.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів не вбачається присутність у зазначеній споруді (гаражі), на момент проведення перевірки працівниками поліції осіб, клієнтів пункту вторинної сировини, що підтверджується відсутністю свідків у справі. Так, у протоколі в графі Свідки зазначена відмітка «відсутні». Відтак, судом не встановлено такої ознаки, як «прийом вторинної сировини», про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, зміст правопорушення, викладений у протоколі, не відповідає ознакам правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП в частині фабули правопорушення щодо провадження господарської діяльності з прийому вторинної сировини без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Перекладання такого обов`язку на суд є неприпустимим.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Так, у матеріалах справи не містяться підтвердження того, що ОСОБА_1 систематично, самостійно та на власний ризик здійснювала прийом вторинної сировини, що є однією із основних умов господарської діяльності, також відсутні будь-які докази, які б доводили факт регулярного здійснення нею такої діяльності та досягнення економічних і соціальних результатів, отримання прибутку, зокрема письмових договорів чи угод про виконання останньою на свою користь чи користь третіх осіб певних робіт або надання послуг, письмових пояснень осіб, які б підтвердили зазначені обставини.

Фотознімки та рапорт співробітника поліції не можуть повною мірою довести вину ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі №524/4668/17 (адміністративне провадження №К/9901/33802/18) рапорти співробітників поліції в силу вимог ст. 251 КУпАП не є та не можуть бути належними доказами.

Отже, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: