Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/583/23
Провадження № 3/670/345/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Мамаєв В.А., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця с. Охрімівці Віньковецького району Хмельницької області, працюючого комбайнером у ТОВ «Енселко Агро», одруженого, має на утримані дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.09.2023 року серії ААД № 254584, 01.09.2023 року о 07 год. 50 хв. в с. Адамівка вул. Придорожня, 1 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ГАЗ 3307 СПГ державний номерний знак НОМЕР_1 виконуючи поворот ліворуч на АЗС «Нафта Експресс» по вул. Придорожній, 1 не врахував дорожньої обстановки, не увімкнув покажчик повороту, не надав перевагу в русі автомобілю VOLKSWAGEN CADDY державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перелаштуватися та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину за ст. 124 КУпАП не визнав та пояснив, що 01.09.2023 року він керував автомобілем ГАЗ їдучи на заправку, яка знаходиться в с. Адамівка. Перед здійсненням повороту до АЗС він включив лівий поворот, подивившись у дзеркало заднього виду і побачивши, що за його автомобілем рухаються ще три автомобілі, які не здійснювали ніяких маневрів, почав здійснювати поворот на АЗС. Коли його автомобіль майже заїхав на територію заправки, автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , який рухався позаду допустив зіткнення з його транспортним засобом в заднє праве колесо, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Також в салоні його автомобіля сиділи пасажири.

Захисник Бойко М.Д. у судовому засіданні просить закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення. Зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 10.3. ПДР, а саме він виконуючи поворот ліворуч на АЗС «Нафта Експресс» по вул. Придорожна, 1, не врахував дорожньої обстановки, не увімкнув покажчик повороту, не надав перевагу в русі автомобілю VOLKSWAGEN CADDY державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав перестроїтися та скоїв з ним зіткнення. Однак п. 10.3. ПДР містить об`єктивну сторону правопорушення пов`язаного із перестроюванням, а в даному випадку ОСОБА_1 здійснював поворот ліворуч, тобто зміну напрямку руху, що є кваліфікуючою ознакою п. 10.1. або 10.4. ПДР. Таким чином дії ОСОБА_1 не відповідають кваліфікуючим ознакам, що відображені у протоколі, а тому в його діях відсутні ознаки вказаного правопорушення.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 зазначив, що 01.09.2023 року він їхав автомобілем на роботу. В с. Адамівка став здійснювати обгін трьох автомобілів, які рухалися попереду нього в попутному напрямку, а саме двох легкових автомобілів та автомобіля ГАЗ, який рухався третім від нього. При здійсненні ним обгону вказаних автомобілів, автомобіль ГАЗ раптово став здійснювати лівий поворот, а саме заїзд на територію АЗС, при цьому без ввімкненого лівого світлового покажчика повороту. Внаслідок цього він став виконувати екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення не вдалося, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. Під час дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль отримав механічні пошкодження, а саме права передня частина кузова автомобіля, лобове скло. Вказував, що рухався із швидкістю 60 км/год., та будь-яких дорожніх знаків, чи дорожньої розмітки, які б забороняли йому обгін не було, а рух поза населеним пунктом дозволяв рухатися із вказаною швидкістю.

Представник потерпілого Сердюк В.С. у судовому засіданні просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив, що є всі необхідні докази для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказував, що через запитання свідка ОСОБА_4 про наявність перешкод для здійснення повороту, водій ОСОБА_1 міг відволіктися від керування автомобілем, та в результаті цього допустити зіткнення.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він їхав як пасажир в автомобілі ГАЗ, яким керував ОСОБА_1 . Перед поворотом на АЗС ОСОБА_1 увімкнув лівий покажчик повороту, та чув у кабіні звук реле працюючого повороту. Крім того, ОСОБА_4 запитував у ОСОБА_1 чи він упевнився у відсутності перешкод для здійснення повороту, на що отримав ствердну відповідь. Коли автомобіль майже закінчив поворот на АЗС, то ОСОБА_4 відчув удар у задню ліву частину автомобіля. Удар припав автомобілем під керуванням ОСОБА_3 у заднє колесо та горловину автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Задні колеса автомобіля ОСОБА_1 були на заправці, а саме на лінії дорожньої розмітки.

За положеннями ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно п. 10.3. ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов`язковою ознакою цього правопорушення є порушення відповідних правил дорожнього руху (далі - ПДР).

У зв`язку з цим, у протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути зазначена конкретна норма ПДР та точний зміст її вимог, порушення яких призвело до наслідків, передбачених у ст. 124 КУпАП.

При цьому, об`єктивна сторона цього правопорушення передбачає наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушеннями водієм конкретних вимог Правил дорожнього руху та наслідками спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В силу ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєв проти Росії» від 30.05.2023 року, згідно якого у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 19.02.2020 року у справі № 04/8036/16-а.

У діях водія ОСОБА_1 , за вказаної у протоколі фабули адміністративного правопорушення, відсутнє порушення п. 10.3. ПДР України, оскільки приписи цього пункту зобов`язують водія у разі перестроювання дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

В даному випадку, як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місяця ДТП, наданих учасниками пояснень, водій ОСОБА_1 рухаючись по автодорозі, яка має одну смугу для руху в попутному напрямку, зайнявши крайнє ліве положення і здійснюючи поворот ліворуч, в силу абз. 2 п. 10.4. ПДР повинен був дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

З наведеного вбачається, що у матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 порушив правила перестроювання, та в результаті цих дій сталась ДТП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповіднодо ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін.

У межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні особою конкретного адміністративного правопорушення.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Доведення вини особи, яку намагаються притягнути до адміністративної відповідальності, покладено на орган (посадову особу), якими були складені протокол про адміністративне правопорушення. Суддя не вправі якимось чином з власної ініціативи сприяти у доведенні цієї вини, оскільки цим самим буде порушений принцип змагальності сторін, до того ж, виникнуть сумніви у неупередженості судді.

Згідно ч. 2-3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р. №475/97-ВР ратифіковано вказану Конвенцію.

Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 року. Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено у рішеннях ЄСПЛ у справах: «Лучанінова проти України» від 09.06.2011р. та «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальним для цілей застосування Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Тому норми Конституції України щодо презумпції невинуватості необхідно застосувати і при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Суд не бере до уваги пояснення представника потерпілого Сердюк В.С. про те, що ОСОБА_1 міг відволіктися від керування автомобілем через пасажира (свідка) ОСОБА_4 , оскільки це лише його припущення і не підтверджується жодним іншим доказом, а навпаки спростовується поясненнями свідка ОСОБА_4 .

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів

Діяння повинно містити усі ознаки складу правопорушення, за відсутності хоча б однієї ознаки вважається відсутнім склад адміністративного правопорушення у цілому.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що за відсутності інших доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 ПДР, то в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а отже справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 124, 247, 251, 283-285 КУпАП, ст. 62 Конституції України,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.А. Мамаєв