Справа № 128/2692/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 грудня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., розглянувши матеріали, що надійшли від відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№312727, 04.07.2023 о 21 год. 49 хв., в с. Лаврівка, Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 , керував автомобілем «Volkswagen Тransporter» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, нечітка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився згідно чинного законодавства, порушивши п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Макаренко О.О. підтримали раніше подане клопотання про закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 з наступних підстав.

04.07.2023 о 21 год. 49 хв. працівники поліції склали протокол відносно ОСОБА_1 за ст. 126 ч.1 КУпАП. При подальшому спілкуванні працівники поліції запитали ОСОБА_1 , чи вживав він алкогольні напої, однак ОСОБА_1 відповів, що алкогольні напої не вживав, а вживав таблетки від захворювання. Працівники поліції відразу запропоновали пройти огляд на стан сп`яніння, а після відмови сказали, що буде складена постанова за ст. 130 КУпАП. Працівники поліції психологічно тиснули на ОСОБА_1 , задавали уточнюючі питання після його відповіді, що алкоголь не вживав, а приймав таблетки (уточнювали скільки вживав 0,5 чи 0,7) за рецептом з метою змусити його відповісти, що вживав алкоголь, хоча ОСОБА_1 однозначно казав, що алкоголь не вживав.

Також працівники поліції не надали доказів керування транспортним засобом та не повідомили його про наявність ознак алкогольного сп`яніння, як того вимагає відомча інструкція.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Також згідно розділу 1, 2 п. 2, 3, 5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 за № 1452/735, що затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів у яких є ознаки сп`яніння відповідно до п. 3 зазначеної інструкції.

Законодавством України чітко визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають тільки водії транспортних засобів, для чого працівнику поліції необхідно: встановлення факту керування певною особою транспортним засобом; виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння; висунення поліцейським пропозиції проходження огляду та після відмови за доведеності інших обставин, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду, адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В матеріалах адміністративної справи немає доказів того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками сп`яніння, оскільки на відео, яке додано до матеріалів справи, не зафіксовано, що поліція його зупинила в процесі керування автомобілем. Той факт, що ОСОБА_1 стоїть неподалік від стоячого автомобіля з вимкнутим двигуном не можуть бути належним доказом керування автомобілем у даній справі.

Працівники поліції безпідставно пред`явили вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння тобто особі, яка не керувала транспортним засобом, оскільки дана вимога не ґрунтується на законі, тому наслідки такої незаконної вимоги (відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду) не можуть бути використані для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Також працівниками поліції не були виявлені у ОСОБА_1 ознак сп`яніння у відповідності до п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 за № 1452/735, що затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України, а просто запропонували «огляд проходити будете?», не роз`яснивши якій огляд і де. Працівниками поліції не було виконано чітко процедуру огляду, не були конкретизовані вимоги щодо огляду, яка зазначена у вищезазначеної інструкції, а був здійснений відносно ОСОБА_1 психологічний тиск. Тобто, ОСОБА_1 , згідно закону є особою, яка не підлягала огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 не погодився з незаконною вимогою працівників поліції пройти огляд, однак працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в наркологічному диспансері КНП ЦТЗ «Соціотерапія», як того вимагає вищезазначена інструкція та стаття 266 КУпАП.

ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в КНП ЦТЗ «Соціотерапія», оскільки такий огляд йому не було запропоновано працівниками поліції, відповідно порушена вимога статті 266 КУпАП.

Також, сторона захисту у клопотанні вказує на деякі факти фальсифікації з боку працівників поліції під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 , а саме: в описовій частині протоколу вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю, порушення мови, нечітка хода, хоча на відео працівники поліції не проводили попередній огляд для встановлення вищезазначених ознак, також в протоколі вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, хоча огляд не проводився, і вданому випадку необхідно зазначати в протоколі, що ОСОБА_1 керував з ознаками алкогольного сп`яніння, також в протоколі відсутні докази щодо керування ОСОБА_1 автомобілем.

Працівниками поліції 04.07.2023 о 21 год. 50 хв. було виписано направлення ОСОБА_1 для проходження огляду в КНП ЦТЗ «Соціотерапія», хоча згідно відео з місця проведення процедури огляду о 21 год. 50 хв., працівники поліції тільки почали спілкування з водієм, та ще навить не пропонували пройти огляд на місці, а відповідно до вищезазначеної інструкції, та ст. 266 КУпАП, направлення має бути виписане тільки після відмови особи від проходження огляду на місці.

В протоколі вказано час складання протоколу 22 год. 06 хв., хоча згідно відео, яке знаходиться в матеріалах справи, протокол за ст. 130 КУпАП був складений о 22 год. 30 хв., також запис починається о 21 год. 49 хв., а закінчується о 21 год. 52 хв., а інший запис починається о 22 год. 28 хв., тобто момент складання протоколу та інші дії, пов`язані з процедурою огляду особи не зафіксовані на відео, також невідомо де ділися 36 хвилин та що там відбувалось протягом цього часу, все це викликає сумнів у неупередженості працівників поліції.

Відеозапис щодо виконання процедури при про підтвердження факту керування транспортним засобом, проходженні огляду, або відмови та складання протоколу відносно ОСОБА_1 , є процедурою збирання доказів поліцейським і повинна обов`язково бути відображена в відеоматеріалі або засвідчена підписами двох свідків. У зв`язку з тим, що відеоматеріали не є безперервними містять проміжки часу де відсутній запис, дані відеоматеріали є недопустимим доказом та не можуть братись до уваги під час прийняття рішення по справі.

Для притягнення особи до відповідальності за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, або відмову від огляду встановлений законодавством наступний алгоритм: зупинка водія, ідентифікування саме водія, встановлення ознак сп`яніння, пропонування огляду, після чого складання протоколу в разі підтвердження сп`яніння або відмови від проходження огляду. В ситуації з ОСОБА_1 даний алгоритм не був витриманий працівниками поліції.

Протокол відносно ОСОБА_1 був складений формально без дотримання вимог щодо складня протоколу, і це є порушенням законодавства, оскільки складення протоколу про адміністративне правопорушення можливе лише за умов доведення факту керування особою автомобілем в стані сп`яніння або відмови саме водія з дотриманням процедури огляду від проходження огляду. Тому відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці не тягне за собою обов`язку щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно частини 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Відповідно до статті 1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

На думку захисту, через недотримання та нехтуванням поліцейським вищевказаних законів та нормативно-правових актів і був складений протокол відносно ОСОБА_1 , якій не відповідає законодавству України.

Дослідивши та оцінивши матеріали адміністративної справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, акт огляду на стан сп`яніння, довідку про притягнення до адміністративної відповідальності, оглянувши диск з відеофіксацією правопорушення, приходжу до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Транспортний засіб має бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли останній рухається. Коли ж особа перебуває за кермом транспортного засобу із навіть ввімкненим двигуном склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Чинне законодавство, в тому числі і Правила дорожнього руху, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, керування транспортним засобом це виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Отже, визначальними для кваліфікації діяння за статтею 130 КпАП України є встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, отже зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

А тому обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом, відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КпАП України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 27 Постанови від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справа про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим із того моменту, коли він почав рухатись.

Інструкцією про порядок про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ вказаної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення. 2. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу (п. 1 Розділу ІІ Інструкції).

Відповідно до абз. 4 п. 2 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Частиною другою статті 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому орган (посадова особа) за змістом статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

З оглянутому в судовому засіданні диску з відеофіксацією правопорушення, який надісланий разом із протоколом про адміністративне правопорушення, не вбачається безпосереднього факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом до моменту його зупинки працівниками поліції, на відео наявний запис, де ОСОБА_1 стоїть неподалік від стоячого автомобіля з вимкнутим двигуном.

Отже, лише з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували б факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КпАП України, а усі сумніви щодо керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суд тлумачить на користь останнього відповідно до положень ст. 62 Конституції України.

Відповідно до статті 247 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суд звертає увагу посадової особи на складання даного протоколу, що суд прийняв дане процесуальне рішення виключно із - за порушеного поліцейським порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого діючим законодавством України у разі виявлення в діях водія порушення вимог п. 2.5 ПДР України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 268, 280, 283, 284, КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративну справу №128/2692/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, через відсутність складу правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 ти діб.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО