Справа № 129/2684/22
Провадження по справі № 3/129/110/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2023 року м. Гайсин

Суддя Гайсинського районного суду Вiнницької області Дєдов С.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фізичної особи підприємця, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 08.04.1996 р. Гайсинський РВ УМВС України у Вінницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, - в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

Установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №624931 від 13.10.2022 р., ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що він 13.10.2022 р. приблизно о 16:50 год. перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив сімейну сварку із своєю дружиною ОСОБА_2 , під час якої кричав, виражався словами брутальної лайки, штовхав та ображав нецензурною лайкою, на зроблені зауваження не реагував, чим вчинив насильство у сім`ї фізичного та психологічного характеру і правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

02.11.2022 р. особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав до суду письмові пояснення із клопотанням про закриття провадження у справі, в якому він своєї вини в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП категорично не визнав та пояснив, що він не вчиняв ніколи жодних умисних діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 , події, які зазначені в протоколі пояснив, тим що 13.10.2022 р. коли він підійшов до свого будинку АДРЕСА_2 , побачив поліцію та здивувався, а після їх повідомлення про причину приїзду здивувався, ще більше, оскільки в зазначений ОСОБА_2 , час, коли він, ОСОБА_1 , її начебто штовхав та ображав, його особисто не було вдома; зазначені дії ОСОБА_2 по виклику поліції та наклепом на нього, він може пояснити, зі слів ОСОБА_2 , як примушування його до того, щоб забрати позов із суду про розірвання шлюбу, саме таку вимогу, після того як поїхала поліція, заявила йому, - ОСОБА_2 : « ОСОБА_3 позов із суду я заберу заяву із поліції», крім того, зазначив, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього суть правопорушення взагалі не розкрита та не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки відсутні всі ознаки об`єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, не конкретизовано, а саме в чому полягало суспільно-небезпечне діяння, адже таке його формулювання які "штовхав" та "ображав" не підпадає під ознаки складу інкримінованого правопорушення, такі дії можна також кваліфікувати, як домашній конфлікт, адже, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої. За матеріалами справи відсутні будь-які докази, того, що він штовхав та ображав ОСОБА_2 , крім інформації в протоколі, яка зазначена зі слів ОСОБА_2 , доказів і не могло та не може бути, оскільки такого не було, також відсутні будь-які докази, що потягли або могли потягнути за собою наслідки у виді шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , також в протоколі не конкретизоване місце вчинення порушення, не вказано форма вини вчиненого (умисел або необережність), а тому просив суд провадження у справі закрити на підставі п.1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

17.01.2023 р. особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав до суду письмове клопотання, в якому вини категорично не визнає та просив справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КпАП.

Згідно із ст. 280 КУпАП суди при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до положень ст. 9 КупАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно із ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку Судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу, або громадські роботи, або адміністративний арешт, мають каральний і стримуючий характер.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 7) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Під час судового розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав, посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи не додав доказів, а саме фото чи відео фіксації, які б засвідчували факти вчинення насильство у сім`ї фізичного та психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , також посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, під час розгляду справи в судове засідання для надання пояснень та долучення до справи доказів не з`являвся, в результаті чого судові засідання відкладалися на іншу дату, при цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається виключно на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки згідно із протоколом про адміністративне правопорушення це правопорушення мало місце 13.10.2022 р. і на момент розгляду справи закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, то з урахуванням вимог ч.2 ст.38, п.7) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю.

При цьому, вказаний висновок суду ґрунтується на приписах ст.247 КУпАП, які є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити справу, і не вирішувати жодних інших питань.

Згідно з п.7) ч. 1) ст. 247 КУпАП не може бути розпочато провадження в справі, а розпочате підлягає закриттю, тобто зазначений строк ніким не може бути продовжено, будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення має бути припинено.

Керуючись ч. 2 ст. 38, п. 7) ч. 1 ст. 247, ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

Постановив:

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: