ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6773/22 Номер провадження 33/814/614/23Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т.О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

за участю секретаря Владімірова Р.В.

захисника Овчаренка С.М.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою представника ОСОБА_1 захисника Овчаренка Сергія Миколайовича на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 20 липня 2022 року о 20:25 год. в м. Харкові по вул. Рибалко, 40, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення кооординації рухів, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager 6820 та закладі охорони здоров`я (КНП ХОР ОНД) м. Харків відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Овчаренко С.М. в інтересах притягнутого, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема вказує про відсутність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який не був зафіксований та доведений працівниками поліцій. При цьому, сам підзахисний з самого початку стверджував, шо за кермом його автомобілям була інша особа, яка внаслідок пошкодження колес, займалась їх пошуком для здійснення заміни, тому не була присутня на місці зупинки транспортного засобу. На момент приїзду екіпажу поліцейських автомобіль не рухався, був припаркований до узбіччя, а сам ОСОБА_1 знаходився поблизу.

Також вважає неналежним доказом долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, який є фрагментарним, містить нецензурну лайку та на якому не зафіксований перебіг подій, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ААБ №285441 складений 20.07.2022 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,

пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння,

рапорт поліцейського.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги пояснення самого притягнутого, які він надав в судовому засіданні та підтвердив факт перебування за кермом належного йому автомобіля коли його зупинив перший екіпаж патрульної машини.

У зв`язку з чим, в оскаржуваній постанові місцевий суд зазначив, що в судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою у вину у скоєному правопорушенні, вказавши, що після зупинки автомобіля працівниками поліції він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначені докази та надані в суді першої інстанції власні пояснення притягнутого містять дані про подію правопорушення та не були спростовані останнім під час розгляду апеляційної скарги.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду, суперечать особистим поясненням правопорушника та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, притягнутий ОСОБА_1 не заперечуючи факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, в апеляційній скарзі заперечував сам факт керування ним транспортним засобом, стверджуючи, що на автомобілі було пошкоджено 2 колеса і він чекав біля авто на свого знайомого, який від`їхав усунути вказані неполадки.

До вказаних тверджень необхідно віднестись критично, з огляду на власні пояснення правопорушника в суді першої інстанції, в яких він визнав факт керування ним автомобілем.

Зокрема, в суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснював, що «один патруль його зупинив, а потім під`їхав інший патруль», що свідчить про визнання ним факту керування та намагання ухилитися від адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, доводи апелянта щодо відсутності факту керування ним авто спростовуються матеріалами справи.

При цьому заслуговує на увагу вказівка в апеляційній скарзі про те, що приєднаний до справи відеозапис не можна розцінювати як належний доказ скоєного правопорушення з огляду на його фрагментарність та відсутність зафіксованого перебігу подій.

Між тим, в даному випадку факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу доводиться показами двох свідків, які були з дотриманням положень ст. 266 КУпАП залучені для проведення процедури огляду або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим відсутність належного фіксування проходження такого огляду технічними засобами не свідчить про недотримання працівниками поліції порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Докази щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння доводяться зібраними по справі доказами та не спростовані притягнутим.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав відсутності ознаки об`єктивної сторони правопорушення - свідомої відмова особи, яка керує транспортним засобом.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 захисника Овчаренка Сергія Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна