Справа №: 385/1894/23 Провадження № 3/385/885/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року м. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського районного відділу поліції в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

06.11.2023 року поліцейським СРПП відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській області складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_1 06.11.2023 о 16:20 в с. Солгутове по вул. Українська керуючи автомобілем ВАЗ-2108 номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольорів та увімкненням спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 8.9 Б Правил дорожнього руху України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання 05.12.2023 не з`явився. Надав суду заперечення в якому зазначив, що з протоколом серії ААД № 281595 від 06.11.2023 не згоден оскільки: він автомобілем не керував, за кермом не перебував, просив провадження по справі відносно нього закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та розгляд справи проводити за його відсутності. Як додаток до заяви долучив копію постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2023 в справі № 385/1893/23.

Відповідно до вимог ст 286 та з урахуванням поданої заяви суд не вбачає перешкод для проведення судового розгляду за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП виходячи з наступного.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, полягає у невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до вимог п. 8.9 «б» ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

В силу вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд в постанові від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Додані до протоколу докази цим критеріям не відповідають.

Так на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення суду надано протокол про адміністративне правопорушення, та відеозаписи на диску DVD-R, що надійшов до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення згідно супровідного листа до нього та був долучений до протоколу службовою особою, відповідно до ст. 251 КУпАП, які були оглянуті під час судового засідання, на яких зафіксовано факт руху автомобіля ВАЗ-2108 номерний знак НОМЕР_1 в с. Солгутове по вул. Українська та невиконання водієм вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольорів та увімкненням спеціального звукового сигналу на протязі тривалого часу. З досліджених відеозаписів неможливо встановити, хто перебував за кермом переслідуваного автомобіля, а отже поза розумним сумнівом не можна стверджувати, що ним керував саме ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що за відсутності інших доказів, сам протокол не може слугувати достатнім доказом вини особи.

Суд не враховує надану ОСОБА_1 копію постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області по справі № 385/1893/23 від 27.11.2023, якою закрито провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо події від 06.11.2023 о 16:20 в с. Солгутове по вул. Українська де суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 що в долученому до протоколу відеозаписі не вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2108 номерний знак НОМЕР_1 , а інших доказів такого не долучено, оскільки така, на даний час, не набрала законної сили, КУпАП не містить положення щодо преюдиційності фактів встановлених в постанові суду та суд досліджує і оцінює докази в кожній справі безпосередньо і не зв`язаний оцінкою таких, наданих іншим судом.

Суд акцентує увагу на те, що під час розгляду справ про адміністративні правопорушення суд не може вийти за межі вказаного у протоколі складу правопорушення та його кваліфікації, як і не має права збирати інші докази.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 251 КУпАП). Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, що діє при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Також слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Крім того, у розумінні ст. 251 КУпАП протокол також не може вважатися належним і допустимим самостійним доказом учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Оцінюючи надані докази, в їх сукупності, беручи до уваги принцип закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, те що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в даному випадку факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення є недоведеним. А отже відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, що згідно п. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

У зв`язку з наведеним провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247, 276, 280 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Суддя : М. В. Венгрин

Дата документа 05.12.2023