Справа № 643/4779/23
Провадження № 3/643/2469/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Харченко А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від т.в.о. начальника ВАП Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 455067 від 25.05.2023 року, ОСОБА_1 25.05.2023 року о 23 год. 20 хв. керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , в районі будинку № 41-А по шосе Салтівське в м. Харкові в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 пройшов на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Drager 6820», результат 1,73 проміле, тест № 1712, з результатом був не згодний. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога (КНП ХОР ОНД, м. Харків, вул. Ахієзерів,18-А), відмовився. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у скоєному адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав, надав суду письмові пояснення, які підтримав у судовому засіданні. Просив провадження за адміністративним матеріалом відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до норми статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі охорони здоров`я був зафіксований поліцейськими у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті, після чого відносно ОСОБА_1 був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, водій ОСОБА_1 своєї вини не визнав та неодноразово наголошував поліцейським, що він навпаки хотів пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, він був згодний, але працівники поліції своїми діями спонукали водія не проходити такий огляд та ними не було видано відповідного направлення на проходження огляду у медичному закладі.

Поліцейські не хотіли супроводжувати водія у медичний заклад, багато разів наголошували та ставили одно і теж саме запитання і отримували відповідь від водія, що останній наполягає на проведенні такого медичного огляду в медичному закладі, так як він не згодний з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Так, на відеозаписі зафіксований той факт, що водій дає згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а поліцейські не вчиняють ніяких дій, багато разів наголошуючи про проходження водієм огляду в медичному закладі.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення; огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Тобто, якщо особа не згодна з результатами огляду, проведеного на місці правопорушення, вона повинна заявити про це поліцейському і вимагати проведення огляду в медичному закладі охорони здоров`я, про що водій ОСОБА_1 заявляв про це неодноразово, а поліцейські не вчиняли, ніяких дій, тільки спонукали, щоб водій погодився не проходити такий огляд.

Також, на відеозаписі мається момент, як після цих дій поліцейських водій піддався та врешті решт відмовився від проходження огляду, так як водієві набридло вказувати багато разів, що він хоче пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я.

Крім того, сам факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та проходження огляду в закладі охорони здоров`я, коли працівники поліції увімкнули камеру, не може бути достатнім доказом правомірності дій суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення правомірності таких дій.

Таким чином, був здійснений вплив на водія, задля зміни його позиції та отримання від нього відмови від огляду, без роз`яснення справжніх наслідків таких дій, що є не припустимим.

Той факт, що на відеозапису, якщо особа, відмовляється проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння біля транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», та пройти огляд в закладі охорони здоров`я не є належним доказам на підтвердження цієї обставини, оскільки сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може також бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачав такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Вказані висновки викладені в постановах Верховного Суду у справі № 537/2088/17 від 15.05.2019 та у справі № 177/525/17 від 08.07.2020.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), можливо зробити висновок, що направлений до суду матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, оскільки такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а також не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєні якого певною особою має доводитися в суді, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд закриває провадження в справі у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 247 п.1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до апеляційного суду через місцевий суд протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя Харченко А.М.