ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3825/23
провадження № 3/753/2172/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ААД № 029061),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 24.02.2023 року о 23 год. 50 хв., рухаючись по вул. Харківське шосе, 51 у м. Києві, керував автомобілем «Nissan Maxima», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», проба позитивна 1.58 ‰.

ОСОБА_1 в суді своєї провини не визнав, зазначивши, що протокол відносно нього складено безпідставно, оскільки транспортним засобом він не керував. Пояснив, що він разом із друзями повертався додому, і так як він був випивший, за кермо сів тверезий водій, а саме його знайома ОСОБА_2 , однак автомобіль посеред дороги зламався, і ОСОБА_2 пішла, оскільки їй терміново потрібно було додому, він же залишився біля автомобіля, і саме в той час як ОСОБА_2 відійшла, під`їхали працівники поліції. Вважав, що дії працівників поліції в цілому були незаконними. Зважаючи на викладене просив провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 , який підтримує дружні стосунки із ОСОБА_1 , в суді показав, що того дня, вони втрьох, а саме він, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їхали на автомобілі «Nissan Maxima», д.н.з. НОМЕР_1 , щоби поставити автомобіль в гараж. Вони зупинилися на дорозі біля будинку ОСОБА_6 , якій необхідно було піднятися в будинок, вони ж із ОСОБА_7 залишалися в автомобілі. Коли ОСОБА_2 піднялася до квартири, ОСОБА_7 пересів на водійське сидіння та завів автомобіль. При цьому вказав про те, що наразі не пам`ятає, чи був ОСОБА_7 за кермом і чи був той заведений на той момент коли під`їхали працівники поліції, однак фари горіли. Також зазначив, що той час коли під`їхали працівники поліції ОСОБА_2 вже спустилася до них та була поруч із автомобілем.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що того дня, ввечері, коли вона перебувала в магазині, їй зателефонував ОСОБА_4 та попросив допомогти відвезти його автомобіль в гараж, так як він випивший. Вона сіла за кермо автомобіля, однак автомобіль посеред дороги заглох, при цьому автомобіль був після ДТП. Саме в цей час їй зателефонував охоронець та попросив, щоб вона перепаркувала свій автомобіль і вона, залишивши ОСОБА_7 , пішла додому. Десь через 1,5 години їй зателефонував ОСОБА_7 і сказав, що його затримали працівники поліції там, де вона залишила його із автомобілем. Після чого вона прийшла та забрала автомобіль.

В суді захисник ОСОБА_1 - адвокат Малюга В.М., посилаючись на ті ж обставини, просив провадження відносно свого підзахисного закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження його винуватості.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Інспектор поліції Душенківський Д.І. - поліцейський УПП у м. Києві, будучи допитаним в судовому засіданні, та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України суду показав, що під час патрулювання ними було помічено автомобіль, який виїжджав із вул. Харківське шосе, із ознаками ДТП, у зв`язку з чим було прийнято рішення про зупинку вказаного транспортного засобу для перевірки. Водій рухався в сторону вул. Ю. Литвинського, а вони в сторону вул. Тростянецької, у зв`язку з чим їм довелося пересікти подвійну суцільну, щоб зупинити останнього. Автомобіль ними було заблоковано. В ході спілкування із водієм, у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому у пасажира ознак сп`яніння не було. Дівчина підійшла значно пізніше, коли він уже дописував протокол. Зазначив, що водієві було запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатора та у лікаря-нарколога, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці, незгоди з результатами не висловив. На запитання, що сталося із автомобілем, водій сказав, що було ДТП і він хвилювався з приводу того, що можуть викрасти чи фари, чи рештку. У водія запитували чому за кермом не тверезий водій, однак йому не знайшлося, що відповісти.

Аналогічні пояснення надав ОСОБА_9 - поліцейський УПП у м. Києві, який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, суду показав, що під час патрулювання Дарницького району, під час комендантської години, було помічено як із дворової території виїжджає автомобіль із пошкодженнями. Було прийнято рішення про зупинку автомобіля. В ході спілкування у водія було виявлено ознаки сп`яніння, після проходження огляду було складено протокол, при цьому водій сказав, що із протоколом згідний.

Будь-яких даних на підтвердження перевищення працівниками поліції ОСОБА_10 чи ОСОБА_9 своїх службових повноважень чи будь-яких зловживань службовими обов`язками, в матеріалах справи не має та до суду не подано.

При цьому показання свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_8 не можуть бути оцінені судом як достовірні докази, оскільки так як між свідками і ОСОБА_1 існують дружні стосунки, тому вважаю, що дача показань на користь ОСОБА_1 обумовлена намаганням допомогти останньому ухилитися від накладення стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім того вказані показання не свідчать про те, що ОСОБА_1 не був за кермом під час зупинки транспортного засобу.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення вимови та нестійка хода.

За наведених обставин вважаю, що у працівників поліції були передбачені законом підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння

Згідно даних роздрукованого на папері показника спеціального технічного засобу, результат тесту складає 1.58 ‰.

Згідно даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - алкотестеру «Drager» 6820, складеного відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735, уповноваженою особою, результат огляду на стан сп`яніння «проба позитивна 1.58 ‰».

Відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року за № 1452/735, якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу, використаного для проведення огляду на стан сп`яніння, передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. За уваги на долучення до протоколу про адміністративне правопорушення роздрукованого на папері показника, отриманого в результаті застосування приладу «Drager» при проходженні відповідного огляду на стан сп`яніння, із зазначенням серії та номеру протоколу, до якого долучено вказаний показник, відсутність підпису ОСОБА_1 щодо згоди з результатами огляду на стан сп`яніння не свідчить про недотримання працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого положеннями вказаної Інструкції.

Також, положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із відтворених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції 470531 та 470250, вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, після телефонного дзвінка погодився, при цьому останній не заперечував, що він сьогодні дійсно вживав алкоголь (відрізок відео 12.08), однак просив поставитися до нього по-людськи, він хотів лише перемістити машину, щоб фари не познімали. Після проведення відповідного огляду, останній не висловив незгоди щодо результатів огляду, (відрізок відео 16.29), однак в подальшому останній заперечував факт перебування за кермом (відрізок відео 16.45), оскільки він нікуди не виїжджав (відрізок відео 16.50).

Крім того, відповідно до ч. 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з даних розписки, ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, а автомобіль, яким керував останній було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_11 , яка зобов`язувалася не передавати керування транспортним засобом ОСОБА_1 протягом 24 годин.

За таких обставин приходжу до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зважаючи на заперечення останнім своєї вини у інкримінованому йому правопорушенні, підтверджена в повному обсязі, а позиція щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини є обраною позицією захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Враховуючи те, що адміністративнестягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі. Вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя