ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від ТВО командира 6 роти охорони 5 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , неодруженого, місце служби: військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , стрілець 1 відділення 2 взводу 6 роти 5 батальйону охорони, солдат військової служби за призовом під час мобілізації (на особливий період), на посаді перебуває з 24.06.2022, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, паспорт НОМЕР_2 від 11.02.2004р. Костянтинівським МВУМВС України в Донецькій області,

за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2023 року, близько 15 год 30 хв, перебуваючи пункті постійної дислокації ( АДРЕСА_3 ) солдат ОСОБА_1 перебував на службі в стані алкогольного сп`яніння, у нього була порушена координація рухів, мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з рота. Це підтверджують командир 3 взводу охорони 6 роти охорони 5 батальйону ст.лейтенант ОСОБА_2 , технік 6 роти охорони 5 батальйону сержант ОСОБА_3 , крмандир 6 роти охорони 5 батальйону старший лейтенант ОСОБА_4 . У результаті проведеного огляду в КНП «Підволочиська РЛ» у ОСОБА_1 встановлено діагноз: гостра алкогольна інтоксикація важкого ступеню 2,6% проміле. Правопорушення вчинено в умовах особливого періоду, відповідно до ст.1 Закону «Про оборону України», з моменту введення в дію Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69/2022р, п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, закону України «Про правовий режим воєнного стану» за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП. І.;

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у скоєному правопорушенні визнав повністю та підтвердив викладені у протоколі обставини, просив суворо не карати.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, крім іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Окрім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, а саме:

-протоколом військової частини НОМЕР_1 №731 про військове адміністративне правопорушення за частиною 3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.10.2023 року, складеного командиром 6 роти охорони 5 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_4 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07.10.2023р.;

-письмовими поясненнями техніка 6 роти охорони ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 ;

-письмовими поясненнями командира 6 роти охорони 5 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 ;

-письмовими поясненнями командира 3 взводу 6 роти охорони 5 батальйону ВЧ НОМЕР_1 ст.лейтента ОСОБА_7 ;

-випискою №52 з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_8 від 06.10.2023р. згідно якої ОСОБА_1 з діагнозом: гостра алкогольна інтоксикація неускладнена, 2, 6%

-військовим квитком серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_1 ;

-витягом з наказу державної спеціальної служби транспорту командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11 червня 2023 року м.Червоноград №162, згідно якого, вважати таким, що вибули 11 червня 2023 з важливих об`єктів і комунікації державного значення національної транспортної системи України з об`єкта №38 на об`єкт №125 згідно Бойового розпорядження командира 1 ОБР від 08.03.2022р. за №10Т солдат ОСОБА_1 .

Доказів, які б спростовували наведені вище обставини, суду не надано.

Положенням ч.3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого спяніння або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення або в умовах особливого періоду - тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно з ч. 5 ст.15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП знайшла своє підтвердження і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах її санкції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з введенням в Україні військового стану, командування військової частини просить суд не розглядати адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті (гауптвахти на даний час виконують функції з утриманням більш небезпечних осіб, а розглядати адміністративне стягнення у виді штрафу, так як ОСОБА_1 отримує гідне грошове забезпечення рівня контрактника.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що, на думку суду, є адекватною мірою відповідальності з метою виховання, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.

Підстав для призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, передбаченого санкцією ч.3 ст. 172-20 КУпАП, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 172-20, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП і призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

(Отримувач коштів: ГУК у Терн.обл./тг смт.Підв./21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977599, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0019677, код класифікації доходів бюджету: 21081100)

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови в частині накладення стягнення.

Суддя