Справа № 308/5395/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
29.11.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Шаранич С. С. в інтересах ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 липня 2023 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді фінансового директора ТОВ «3 Медведі», серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер - суду не відомі,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.
Згідно з постановою, 01.05.2022, о 19 год 38 хв, у м. Ужгороді, на площі Народна, 1, водій автомобіля марки «Аudi А6» з державним номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» державний номерний знак НОМЕР_2 . При ДТП автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП.
Окрім того, 01.05.2022, о 19 год 38 хв, у м. Ужгород, на площі Народна, 1, водій автомобіля марки «Аudi А6» з державним номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме: здійснивши наїзд на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» державний номерний знак НОМЕР_2 , що стояв, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Шаранич С. С. просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, обґрунтовуючи це тим, що строк пропущено через поважні причини. Посилається на те, що постанова проголошена без участі сторони захисту, зі змістом судового рішення апелянт та його підзахисний ознайомились лише 23.08.2022, після того, як подали до місцевого суду заяву про надання їм копії постанови. Вказує і на незаконність постанови, просить її скасувати. Вважає, що місцевим судом не досліджено схему місця ДТП, з якої неможливо встановити чітке місце зіткнення транспортних засобів. Також апелянт вказує на те, що пояснення ОСОБА_1 щодо вказаної дорожньо-транспортної пригоди судом проігноровані, натомість суд надав перевагу поясненням іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , не викликавши у судове засідання для надання пояснень ОСОБА_1 . Вважає, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на приховування факту ДТП або обставин її вчинення. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП адміністративних правопорушень.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови необхідно поновити, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Шаранича С. С., беручи до уваги положення ст. 294 КУпАП, те, що вказані обставини не перешкоджають її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Шаранича С. С., береться до уваги те, що і ОСОБА_1 , і його захисник належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними довідками про доставку SMS повідомлень, у день розгляду справи адвокат Шаранич С. С. подав до апеляційного суду чергове клопотання про відкладення розгляду справи на інший день, обґрунтовуючи причину своєї неявки тим, що бере участь в іншому судовому засіданні. Водночас, вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності вказаних осіб, апеляційний суд бере до уваги і те, що судові засідання неодноразово відкладались: 12.10.2022 (а. с. 71); 10.04.2023 (а. с. 73-75); 10.07.2023 (а. с. 76-85); 28.09.2023 (а. с. 87-95), у тому числі за заявами адвоката Шаранича С.С. Окрім того, береться до уваги те, що ОСОБА_1 жодного разу не з`явився на розгляд справи, а також те, що справа має бути розглянута у розумні строки. При цьому апеляційний суд зазначає, що неодноразове відкладення розгляду справи без надання доказів, що підтверджують поважність причин неявки адвоката на розгляд справи до апеляційного суду, може розцінюватись як зловживання процесуальними правами.
При оцінці доводів сторони захисту про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення апеляційний суд вважає, що такі заслуговують на увагу з огляду на таке.
З оскаржуваної постанови убачається, що розгляд справи відбувся 22 липня 2023 року без участі ОСОБА_1 та адвоката Шаранича С. С. Матеріалами справи підтверджено, що стороні захисту було відомо про те, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про що свідчать клопотання про відкладення розгляду справи від 08.06.2022 (а. с. 10), 01.07.2022 (а. с. 16), 21.07.2022 (а. с. 20). Разом з тим, з матеріалів убачається, що 23.08.2022 адвокатом Шараничем С.С. до місцевого суду подано заяву про отримання копії оскаржуваної постанови. У зв`язку з цим, викладені у апеляційній скарзі доводи про поновлення строку на оскарження судового рішення у зв`язку з тим, що сторона захисту ознайомилась зі змістом оскаржуваної постанови поза межами встановленого законом строку на її оскарження, є не спростованими, а отже заслуговують на увагу. З огляду на наведене, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, твердження про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється.
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.
Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, а відповідно до ст. 280 цього ж Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 252 цього Кодексу передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Апеляційний суд, дослідивши зібрані у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги вважає, що при розгляді справи щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано.
Так, статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Приймаючи оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, суд першої інстанції взяв до уваги докази, які повністю підтверджують вину ОСОБА_1 , а саме такі.
Так, з протоколу серії ДПР18 № 264473 від 01.05.2022 , убачається, що 01.05.2022, о 19 год 38 хв, у м. Ужгороді, на площі Народна, 1, водій автомобіля марки «Аudi А6» з державним номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме: здійснив наїзд на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» державний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований, після чого місце дорожньо-транспортної пригоди залишив. Чим порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП. Даними протоколу підтверджується, що ОСОБА_1 своїми підписами підтвердив, що з протоколом ознайомився, копію його отримав.
З протоколу серії ДПР18 № 264475 від 01.05.2022, убачається, що 01.05.2022, о 19 год 38 хв у м. Ужгороді, на площі Народна, 1, водій автомобіля марки «Аudi А6» з державним номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» державний номерний знак НОМЕР_2 . При ДТП автомобіль Mitsubishi Outlander» державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Відповідно до змісту протоколу ОСОБА_1 своїми підписами у протоколі підтвердив, що з протоколом ознайомився, копію його отримав.
Зазначені у протоколі обставини також підтверджуються приєднаною до матеріалів справи схемою місця ДТП, яка підписана особисто ОСОБА_1 та іншим учасником ДТП - громадянином ОСОБА_3 . На схемі місця ДТП зафіксовано: місце зіткнення, розташування автомобілів марки «Аudi А6» з державним номерним знаком НОМЕР_1 та «Mitsubishi Outlander» державний номерний знак НОМЕР_2 , їхні напрямки руху, а також пошкодження, які транспортні засоби отримали внаслідок ДТП ( а. с. 3); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 01.05.2022 (а. с. 4) та іншого учасника ДТП, громадянина ОСОБА_3 від 01.05.2022 (а. с. 5).
Аналізуючи та оцінюючи зібрані у справі докази, апеляційний суд враховує і те, що вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів при їх збиранні та фіксуванні обставин дорожньо-транспортної пригоди порушені не були.
Апеляційний суд, дослідивши вищевказані докази, вважає, що суддею місцевого суду дана правильна оцінка наявним у справі доказам, а тому висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП адміністративних правопорушень є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам та узгоджується з вимогами закону.
При цьому, під час розгляду справи не встановлено яких-небудь відомостей, які можуть слугувати підставою вважати, що працівники патрульної поліції Дівинець А. В. та ОСОБА_4 були упереджені під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, при відібранні пояснень від учасників ДТП та при складанні схеми місця дорожньо-транспортної пригоди за ознаками передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, що у поліцейських були підстави для фальсифікації протоколів чи інших процесуальних документів чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги і не було надано до часу розгляду справи апеляційним судом.
На переконання апеляційного суду, підстави не довіряти або мати сумніви щодо правдивості та об`єктивності пояснень потерпілого ОСОБА_3 - відсутні, оскільки він був ознайомлений зі своїми обов`язками та правами, визначеними ст. 63 Конституції України, його пояснення є послідовними та логічними і не спростовуються іншими доказами у справі.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість вищевказаних осіб: поліцейських у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних належні докази відсутні у матеріалах справи, їх також не додано і до апеляційної скарги.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дав правильну оцінку наявним у справі доказам та дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 та п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.
Так, відповідно до п. 10.9. ПДР, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Згідно з п. 2.10 «а» ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;
Вищенаведені докази у своїй сукупності підтверджують, що ДТП відбулась саме внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 10.9 ПДР України, при цьому докази, які наявні у матеріалах справи безумовно свідчать і про порушення ОСОБА_5 вимог п. 2.10 «а» ПДР.
Доводи адвоката Шаранича С. С., наведені ним в апеляційній скарзі, про те, що пояснення ОСОБА_1 щодо дорожньо-транспортної пригоди судом проігноровані, натомість суд надав перевагу поясненням іншого учасника ДТП, не викликавши у судове засідання для надання пояснень ОСОБА_1 відхиляються.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що судом першої інстанції були досліджені як пояснення ОСОБА_1 , які наявні у матеріалах справи, так і пояснення потерпілого ОСОБА_3 . Відтак, місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку, що зміст письмових пояснень потерпілого ОСОБА_3 повністю узгоджуються з іншими письмовими доказами, які містяться у матеріалах справи, жодних підстав для сумнівів у недостовірності відомостей, які викладені потерпілим ОСОБА_3 у наданих ним письмових поясненнях, апеляційний суд не вбачає. Окрім того, визнаючи доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставними, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною захисту не заявились будь-які клопотання про необхідність у відібранні додаткових пояснень від учасників ДТП, окрім цього, ОСОБА_6 , на розгляд справи не з`явився, чим позбавив себе права надати пояснення, права захищатись.
Дослідивши зміст процесуальних документів, які містяться у матеріалах справи, апеляційним судом встановлено, що згідно зі схемою місця ДТП, яка є належним та достовірним доказом у справі, щодо якої жоден із учасників дорожньо-транспортної пригоди заперечень та зауважень не висловлювали, вказаний процесуальний документ не оскаржували, вказана дорожньо-транспортна пригода трапилася через порушення саме водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України, оскільки саме ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Mitsubishi Outlander» державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив вимоги вищевказаного пункту ПДР, після чого місце дорожньо-транспортної пригоди залишив, порушивши приписи п. 2.10 «а» ПДР.
Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що до апеляційної скарги стороною захисту не приєднано переконливих відомостей, які спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як спосіб самозахисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана адвокатом Шараничем С. С. апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не має права самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 та адвокат Шаранич С.С., не з`явившись на розгляд справи, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази у їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Поновити адвокату Шараничу С. С. строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Шаранич С. С. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 22 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН