Провадження № 3/201/4741/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 29 вересня 2023 року о 12 годині 40 хвилин, керуючи мотоциклом «Loncin», д/н НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху ліворуч в районі буд. № 11 по вул. Полігонна в м. Дніпрі не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Renault», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався зліва в попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнав сам правопорушник.

ОСОБА_1 під час судового розгляду свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він, керуючи мотоциклом «Loncin», 29 вересня 2023 року приблизно о 13 годині рухався по вул. Полігонна в м. Дніпрі, де в районі буд. № 10-б мав намір припаркуватись у місці для паркування зліва, у зв`язку з чим подивився у дзеркала заднього виду, впевнився у достатності відстані позаду для безпечного маневрування, водночас переконався у тому, що зустрічна частина дороги вільна від транспорту, після чого увімкнув світловий покажчик повороту та розпочав змінювати напрямок руху ліворуч, як несподівано відчув удар у задню ліву частину, керованого ним мотоцикла, від зіткнення з автомобілем «Renault», водій якого рухався попутно позаду та не переконався в тому, що він подав сигналу про намір повороту ліворуч, у зв`язку з чим під час обгону їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали. При цьому навіть після зіткнення та падіння його мотоциклу, на ньому продовжував працювати світловий покажчик повороту ліворуч, що підтверджується відповідними фотографіями з місця ДТП, водночас він не оспорює того факту, що ззаду цей світловий покажчик міг не працювати внаслідок отриманих механічних пошкоджень.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що в час та місці, зазначені в протоколі, він керував автомобілем «Renault» та побачив як попереду нього попутний мотоцикл став зменшувати швидкість, фактично до повної зупинки, при цьому світлових покажчиків повороту ліворуч на ньому він не побачив, а тому вирішив здійснити його обгін, у зв`язку впевнився у безпечності свого маневру та розпочав обгін, однак водій мотоцикла також став змінювати траєкторію руху на зустрічну частину дороги, у зв`язку з чим їх напрямки руху перетнулись між собою, після чого відбулось зіткнення. Крім того він підтверджує, що на мотоциклі після пригоди дійсно працював світловий покажчик повороту, однак лише переднього, а не заднього.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про те, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в якому обвинувачується останній.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обов`язок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 514599 від 13 жовтня 2023 року дорожньо-транспортна пригода між учасниками дорожнього руху відбулась в результаті порушення особо, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Однак, при дослідженні матеріалів даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у провину складеним стосовно нього протоколом, зокрема будь-яких доказів, які безпосередньо вказують на обставини, що підлягають доказування у даній справі та у своїй сукупності вказують на причинно-наслідковий зв`язок дій останнього з наслідками, що настали, немає. Так, зібраними доказами у цій справі не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якої дорожньо-транспортна пригода відбулась в той момент, коли він, знизивши швидкість, подав сигнал про намір повороту ліворуч та став змінювати траєкторію у відповідному напрямку, однак водій ОСОБА_2 , який рухався попутно позаду, не врахував відповідної зміни дорожньої обстановки та розпочав заборонений маневр обгону, що спричинило створення аварійної обстановки, у якій їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до їх зіткнення.

Враховуючи спірність даних обставин, оскільки одна із сторін процесу водій ОСОБА_1 стверджує, що йому було створено аварійну обстановку, у якій він не мав змоги запобігти зіткненню, а інша сторона процесу водій ОСОБА_2 стверджує, що ним було виконано маневр обгону в безпечний спосіб, при цьому саме інший водій не переконався в безпечній зміні напрямку руху ліворуч, що призвело до наслідків, які настали, а також вичерпання процесуальних джерел доказів для перевірки таких позиції сторін процесу, то суд в даній ситуації не може прийти до однозначного висновку щодо винуватості водія ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортних засобів, оскільки в залежності від протиправності дій одного водія, залежала поведінка іншого водія. З точки зору критерія відповідності доведеності вини особи поза розумним сумнівом, суд вважає, що сукупність зібраних в матеріали даної справи про адміністративне правопорушення доказів є недостатньою та не взаємопов`язаною між собою для того щоб прийти до однозначного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно останнього.

При цьому висловлювання ОСОБА_2 щодо неподання іншим водієм ОСОБА_1 світлового покажчику повороту, який мав би попередньо свідчити про намір останнього повернути ліворуч, необхідно вважати такими, що не підтверджуються та не спростовуються зібраними доказами, оскільки такі твердження не знайшли свого обґрунтування під час судового розгляду, а також не було доведено самою стороною.

Таким чином сукупність представлених доказів не виключає ймовірну можливість настання цієї пригоди як за обставин, зазначених стороною захисту при створенні для водія ОСОБА_1 аварійної обстановки, яку останній не міг передбачити, а отже і не міг уникнути наслідків, що настали, так і за обставин, зазначених зі сторони водія ОСОБА_2 , який вважав, що виконував маневр обгону в безпечний спосіб, проте саме водій ОСОБА_1 небезпечно змінив напрямок руху ліворуч, що призвело до перетинання їх траєкторій між собою. За таких обставин з упевненістю неможливо стверджувати, що водій ОСОБА_1 , змінивши напрямок руху ліворуч, не переконалась в безпечності свого маневру, а тому наявність сумніву про цей факт повинно трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як протилежного не доведено матеріалами, зібраними уповноваженими посадовими особами.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору критерія відповідності доведеності вини особи поза розумним сумнівом, суд вважає, що сукупність зібраних доказів є недостатньою та не взаємопов`язаною між собою для того щоб прийти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до наслідків, які настали за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно останнього.

З огляду на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли у зв`язку з відсутністю відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином з інших матеріалів справ про адміністративні правопорушення, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівності сторін процесу.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину ОСОБА_1 поліцією адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко