Провадження №: 3/752/6346/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 липня 2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

30 липня 2023 року о 19 год. 00 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку із сестрою ОСОБА_2 , в ході якої словесно ображала та принижувала її, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_2 є її рідною сестрою. 30.07.2023 приїхала додому з лікарні, де на даний час знаходиться їх матір. Між нею і сестрою сталася побутова сварка. Після сварки ОСОБА_2 попросила її зібрати речі і стала виганяти з квартири, що і стало підставою для виклику поліції. Вона пробачила сестру за конфлікт. Просила закрити провадження у справі за відсутності події та складу правопорушення.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила суду, що 30.07.2023 повернулася додому і побачила, що ОСОБА_1 відчинила її кімнату та копирсалась в її речах, на цьому ґрунті між ними виник конфлікт. Вона попросила сестру ОСОБА_1 виїхати з квартири. У відповідь на, що сестра стала її ображати, кричати, погрожувати. Даний конфлікт тривав декілька днів. 30.07.2023 вона не змогла більше терпіти образ з боку сестри та викликала поліцію. Вважає, що сестра вчинила відносно неї психологічне насильство. З метою упередження вчинення інших насильницьких дій просила застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілу ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій, окрім обставин викладених у протоколі підтверджується даними рапортів оперативного чергового від 30.07.2023, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , а також поясненнями самої ОСОБА_1 , яка не заперечувала факту сварки між нею та сестрою ОСОБА_2 , за вказаних у протоколі обставин.

Підстав для закриття провадження за відсутності складу та події адміністративного правопорушення, суд не знаходить.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно сестри ОСОБА_2 .

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, передбачених ст.34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, особу правопорушника, обставини, за яких вчинено правопорушення, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.