КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 24.07.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 04.06.2023 року о 16 год. 17 хв. по вул. Вишгородська, 33 в м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ДЕУ» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці, який від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 24.07.2023 року та закрити провадження в справі стосовно нього на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, оскільки суд не повно та не об`єктивно з`ясував усі обставини даної справи, не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказів, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про його ( ОСОБА_1 ) винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому зазначає, що працівники поліції діяли стосовно нього упереджено, жодних ознак наркотичного сп`яніння, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення у нього не було, оскільки він поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання, висловлював свої заперечення і його поведінка цілком відповідала обстановці, а тому поліцейські безпідставно висунули йому вимогу проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також вказує, що всупереч вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився за відсутністю двох свідків, а матеріали відеозапису не містять даних про перевірку наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, що підтверджує недійсність результатів первинного огляду та недостовірність інформації, зазначеної в протоколі. Також на відеозаписі не зафіксовано складання Направлення до медичного закладу та ознайомлення водія з цим направленням, а також його не відсторонено від керування транспортним засобом, що вказує на перебування у нормальному стані.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.2023 року та постанова про накладення адміністративного стягнення від 04.06.2023 року містять різні адреси та час складання, а тому в даному випадку вказана постанова від 04.06.2023 року не є належним доказом, що підтверджує безпідставність зупинки транспортного засобу.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №023256 від 04.06.2023 року (а.с. 1), згідно якого, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці, при цьому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану сп`яніння, в якому зазначені ознаки наркотичного сп`яніння виявлені поліцейським (а.с. 2); даними постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7110802 від 04.06.2023 року стосовно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, що підтверджує факт керування останнім транспортним засобом та порушення ним вимог ПДР України (а.с. 4), а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 6), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог пункту 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 6), після зупинки водія ОСОБА_1 за порушення вимог правил дорожнього руху поліцейський повідомив водію про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонував останньому проїхати до лікаря-нарколога для проведення його огляду на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 після тривалої розмови відмовився, пояснюючи це тим, що він працює і у нього немає часу. При цьому поліцейським було роз`яснено порядок проходження такого огляду та наслідки відмови від огляду, а також повідомлено, що в подальшому він не має права керувати транспортним засобом, а тому автомобіль повинен забрати інший тверезий водій, що підтверджує факт відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Отже, всупереч доводам апеляційної скарги, зафіксовані на вказаному відеозаписі обставини повністю узгоджуються з даними викладеними поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення останнім вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та свідчать, що працівники поліції діяли з дотриманням вимог, передбачених ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою регламентована процедура проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що у нього не було жодних ознак наркотичного сп`яніння зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому у поліцейських не було жодних підстав для проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що огляд на місці зупинки транспортного засобу був проведений поліцейським за відсутності свідків, є безпідставними, оскільки згідно вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, який обов`язково долучається до протоколу про адміністративне правопорушення, а присутність двох свідків обов`язкова лише у разі неможливості застосування таких засобів.

В матеріалах даної справи міститься відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 6), на якому зафіксовано, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП в даному випадку присутність двох свідків не є обов`язковою.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема про наявність розбіжностей у протоколі про адміністративне правопорушення від 04.06.2023 року та постанові про накладення адміністративного стягнення від 04.06.2023 року щодо адреси і часу складання, а також відсутність даних про відсторонення його від керування транспортним засобом, не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5 ПДР України та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 24.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа №758/6863/23; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження № 33/824/4081/2023

Головуючий у І інстанції - Ікорська Є.С.

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.