Справа № 161/9043/23 Провадження №33/802/712/23 Головуючий у 1 інстанції:Івасюта Л. В.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Сівака О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536, 80 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27 травня 2023 року о 02 год. 53 хв. на вул. Рівненська, 2а у с. Струмівка, Луцького району, Волинської області, керував транспортним засобом марки «TOYOTA COROLLA» н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (даліПДР).

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність та необґрунтованість через порушення норм матеріального та процесуального права. Заперечує факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та зазначає що, безпосередньо, після приїзду на АЗС «ОККО», його ніхто не освідував, а так як його чекали знайомі, почали святкувати день народження, зважаючи на пізню пору року та холодну погоду, святкування продовжили у автомобілі, після чого, до нього підійшли працівники поліції та звинуватили у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Однак, через відсутність доказів у підтвердження зазначеного факту, просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити, у зв`язку із відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Сівака О.В., які подану апеляційну скаргу підтримали, просив задовольнити, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника щодо заперечення законності оскаржуваної ним постанови судді, вважаю, що даних вимог закону при її винесенні місцевим судом дотримано не було.

Як стверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у провину ставиться порушення ним п. 2.5 ПДР, відповідно до якого останній, керуючи транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився.

Вважаючи вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведеною, суддя таке своє рішення обґрунтував даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 274552 від 27 травня 2023 року стосовно ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,у якому зафіксовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням поліцейським, зокрема: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя; роздруківкою чеку результату проведення тесту з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» із результатом 1, 75 %о; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП «Волинський медичний центр терапії залежностей», у зв`язку із незгодою результатів тесту на місці зупинки транспортного засобу, а також висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 261 від 27 травня 2023 року, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проведення медичного огляду на стан сп`яніння. Водночас, не взявши до уваги показання свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вважаючи їх такими, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом в стані сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП можливе лише у випадку наявності усіх елементів складу адміністративного правопорушення.

Відтак, серед іншого, матеріали справи повинні містити беззаперечні докази у підтвердження факту керування особою транспортним засобом, тобто її перебування у статусі водія.

Даючи пояснення по справі, як у суді першої, так і апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 вказав, що приїхав на територію АЗС, де дійсно вживав алкогольні напої, проте транспортним засобом, у подальшому, не керував.

Зокрема, ОСОБА_2 , будучи допитаний у якості свідка, у суді підтвердив, що на територію АЗС прибув через прохання останнього приїхати та забрати його автомобіль, оскільки ОСОБА_1 вживав алкогольні напої.

Відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ст. 251 КУпАП є належним доказом у справі, при його відтворенні, стверджується, що автомобіль марки «TOYOTA COROLLA» перебуває на території АЗС. У свою чергу, поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці а, у подальшому, через незгоду останнього із його результатом, і у закладі охорони здоров`я.

Із відеозапису із АЗС «ОККО», який не містить звукового супроводу, видно, як на її територію заїжджає автомобіль марки «TOYOTA COROLLA», і з нього виходить особа чоловічої статі.

Беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 , свідків, інші наявні у матеріалах справи письмові докази, а також аналізуючи вищевикладений перебіг події, що мала місце 27 травня 2033 року, доходжу висновку про неможливість спростування поза розумним сумнівом версії першого про вживання ним алкогольних напоїв безпосередньо після прибуття транспортним засобом на територію АЗС.

Тобто, факт керування автомобілем, а значить і перебування ОСОБА_1 у статусі водія з ознаками алкогольного сп`яніння, що є обов`язковою умовою притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, належними та допустимими доказами, не підтверджений.

Тобто, у цьому конкретному випадку, не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і у порядку, установлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності; завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати усі установлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Тоді як сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не може бути беззаперечним доказом доведення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 , не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки наявність у його діях складу даного адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки при перевірці доводів апеляційної скарги установлено відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то провадження у справі щодо нього підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 жовтня 2023 року щодо нього скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: