ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Романько О.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ,-

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 29.10.2023 о 10 год. 13 хв. в м. Запоріжжі вул. Перемоги, буд. 92 (3), водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Про повторність попереджений. Від керування транспортного засобу відсторонений без порушень ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення: серії ААД № 620782 від 29.10.2023 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надавав.

28.11.2023 від захисника Желтобрюхова В.В. надійшло клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..

В клопотанні зазначено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому вказано, що останній керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. В якості доказу вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції додано відеозапис з місця події, однак даним відеозаписом не підтверджено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .. Відеозаписом зафіксовано, що автомобіль рухався, потім на відео зафіксовано, що автомобіль «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_2 припарковано та за кермом жодної особи не перебувало. Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано пояснення свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що 29.10.2023 не керував транспортним засобом, однак хто керував транспортним засобом останній не пояснює. Інших доказів, які б підтверджували факт керування та перебування за кермом ОСОБА_1 у зазначений час та у місці вказаному у протоколі про адміністративне правопорушення в матеріалах справи відсутні. Також на відеозаписі, часова відмітка 10:25:10 патрульні поліцейські виказують сумніви у доведеності провини ОСОБА_1 та при розмові між собою мотивують необхідністю складання протоколу побоюванням того, що у разі прийняття ним рішення про недоведеність вини особи у вчиненні правопорушення стане підставою про притягнення його (поліцейського) до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суд Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що саме по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортногозасобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух.

Відповідно до долучених відеофалів вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки дає згоду на проходження медичного огляду в медичному закладі, після чого інспектор патрульної поліції складає протокол про відмову у проходженні медичного огляду.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 1 розділу II Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 6 розділу II Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Таким чином захисник вважає, що працівниками поліції не надано безперечних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому в його діях відсутні об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За приписами ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, не доведена.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП. орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у відмові проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Суб`єктом зазначеного правопорушення є водій транспортного засобу.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Предметом доказування винуватості особи за даним складом правопорушення є факт належного проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Предметом доказування винуватості особи за даним складом правопорушення є факт того, що водій ОСОБА_1 відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, суду надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 620782 складений 29.10.2023 о 10 год. 50 хв. інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Мруком Георгієм Анатолійовичем; рапорт складений 29.10.2023 інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Мруком Г.А.; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Alcotest Drager 6810» з відміткою «не проводився у зв`язку з відмовою»; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції НКП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 29.10.2023; довідка адмінпрактики про відсутність повторності за ст. 130 КУпАП; компакт-диск з відеозаписом фіксації правопорушення.

Так, з досліджених в ході розгляду справи наданих суду доказів вбачається, що матеріали адміністративного правопорушення складені з порушенням вимог Інструкції «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом 09.11.2015 Міністерства внутрішніх справ № 1452/735, зареєстрованої в міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не є доказом вини особи у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а лише є документом, у якому зазначено обставини події, які підлягають доказуванню. З врахуванням усіх наведених обставин, суд вважає, що складений працівниками поліції протокол викликає сумніви та не може слугувати допустимим та достовірним доказом у справі та підтверджувати, те що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В розглядуваному випадку, працівниками поліції не було надано суду доказів належного встановлення обставин події, яка мала місце 29.10.2023, крім того, належні та допустимі докази надаються до протоколу під час направлення адміністративних матеріалів до суду. Якщо, суд виявляє порушення, такі матеріали направляються на доопрацювання до органу від якого цей протокол надійшов.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про наявність будь-яких свідків події. При цьому до матеріалів додаються письмові пояснення гр. ОСОБА_2 , який пояснив, що 29.10.2023 не керував транспортним засобом «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки гр. ОСОБА_1 забрав у нього ключі від цього автомобіля 27.10.2023. Однак хто саме перебував за кермом його автомобіля 29.10.2023 о 10 год. 13 хв. останній не пояснює. При цьому, досліджуючи відеозапис, судом встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , гр. ОСОБА_2 працівникам поліції стверджував, що саме він керував автомобілем «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_2 та навіть може пройти відповідне освідування. Чому він так зазначав 29.10.2023 під час фіксації адміністративного правопорушення, а потім змінив свої покази та виклав їх письмово (різними чорнилами кулькової ручки) у суду викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності його свідчень як на відеозаписі, так і при викладені їх пізніше у письмовому вигляді.

Дослідивши детально відеозапис, який долучений до матеріалів справи, суд встановив, що дійсно було зафіксовано рух автомобіля марки «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_2 , та його переслідування патрульним автомобілем. Під час переслідування зазначений автомобіль пропав з огляду працівників поліції на деякий час та був вже виявлений зупиненим і в ньому не перебувало ніяких осіб.

На відеозаписі зафіксовано, що працівниками поліції був виявлений громадянин ОСОБА_1 , який за вимогою надав для посвідчення своєї особи паспорт громадянина України. Затим, останньому було запропоновано пройти обстеження на місці зупинки. При цьому, ОСОБА_1 вказав, що його не зупиняли і він вважає, що огляд проводити не має підстав. Тривалий час відбувалося спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , який хоч і виказував ознаки неадекватної поведінки та поводив себе зухвало, але категорично заперечував факт керування транспортним засобом, а так само те, що він був зупинений за порушення Правил дорожнього руху і є підстави для його освідування. Але, за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, саме це входить до предмету доказування.

Серед превентивних заходів ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» визначено, зокрема такий захід як зупинення транспортного засобу. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Так, зокрема, ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» наведений вичерпний перелік випадків, коли поліцейський має право зупинити транспортний засіб, а ч. 3 ст. 35 цього ж Закону закріплює обов`язок поліцейського поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначених цією статтею. Право водія дізнатись про причини зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом та прізвище і посаду цієї особи, також гарантоване ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

При цьому, працівниками поліції не називалася причина зупинки, але стверджувалося, що у них є докази того як ОСОБА_1 сідав за кермо автомобіля «Jeep Cherokee» д.н.з. НОМЕР_2 та відїджав з території АЗС «WOG», а саме відеофіксація цього моменту. Такого доказу до матеріалів справи надано не було.

Таким чином відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення, так і в медичному закладі охорони здоров`я.

Крім того, пунктом 6 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Фактично від проходження огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом ОСОБА_1 не заперечував, зазначав лише про те, що для цього немає підстав, оскільки він не є водієм.

Пунктом 7 Інструкції, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Проте, поліцейськими не було доставлено до медичного закладу ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння, що є суттєвим порушенням Інструкції.

У разі доставлення порушника до медичного закладу, за умови його відмови від проходження на стан сп`яніння у медичному закладу, дії б ОСОБА_1 підпадали б під ознаки ч. 1 ст. 130 КУпАП України, і не могли б спростовуватися порушником, зокрема за порушення п. 2.5 ПДР України.

Також, при перегляді відеозапису, який долучено до матеріалів справи, не було зафіксовано, зокрема, бодікамерою інспектора Мрука Г.А., час і місце складення таких документів як акт огляду та направлення на огляд саме у той час, що у них відображений, хоча особою, яка їх склала зазначено саме його. ОСОБА_1 інспектором Мруком Г.А. пред`являвся тільки протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно частин 2-4 статті 266 КУпАП, передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. І лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння, затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших випадках забороняється (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Проте, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги ЗОР» поліцейськими водія ОСОБА_1 до лікарні не доставляли. При цьому слід зауважити, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, зокрема Alcotest Drager 6810, оскільки було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, на переконання суду, долучені до адміністративного матеріалу докази є сумнівним та не підтверджують наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»).

Інших доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, співробітниками патрульної поліції суду не надано.

Оцінивши докази, долучені до справи, суд приходить до висновку про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1 ..

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.О. Романько