Справа № 307/5552/23
Провадження № 3/307/2078/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М.,розглянувши в об`єднаному провадженні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Дернівка, Баришівського району, Київської області, мешканки АДРЕСА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії - технік групи інспекторів інспекторів прикордонного контролю з м.д.н.п. Рахів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), ІНФОРМАЦІЯ_4 за адміністративне правопорушення передбаченеч. 2 ст. 172-8 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №149912 вбачається, що 9.10.2023 в період з 19.00 по 23.00 під час виконання службових обов`язків прикордонного наряду з перевірки документів в повному обсязі ОСОБА_1 , не виконала завдання прикордонного наряду щодо підтримання режиму в пункті пропуску, постійної присутності на місці несення служби, відповідності вимогам Відомчих стандартів у пункті пропуску та використання військовослужбовцями нагрудних відеокамер під час виконання службових обов`язків в пункті пропуску, не вживала заходів щодо додержання режиму в пункті пропуску, відволікалася від несення служби (постійно не перебувала на місці несення служби) та порушила порядок використання військовослужбовцями нагрудних відеокамер під час виконання службових обов`язків в пункті пропуску. По даному факту керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_5 було призначено проведення службового розслідування (наказ від 23.10.2023 №4575-АГ «Про визначення службового розслідування»). За результатами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 №23/516/23-Вн від 07.11.2023 року встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 11 глави 2 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1391/27836, підпункту 2.2 Розділу II Порядку дій посадових осіб органів охорони державного кордону Державної прикордонної служби України щодо установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон, здійснення контролю за його додержанням, а також; організації і забезпечення взаємодії та координації контрольних органів і служб, що здійснюють різні види контролю або беруть участь у забезпеченні режиму в пунктах пропуску через державний кордон, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 29.08.2011 №627, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23.09.2011 за № 1117/19855, Відомчих стандартів культури прикордонного контролю, затверджених наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 09.07.2010 №525 «Про затвердження відомчих стандартів культури прикордонного контролю», розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби від 12.02.2009 №50 «Про схвалення методичного посібника «Відомчі стандарти культури прикордонного контролю», та Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) персоналом НОМЕР_2 прикордонного загону та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом НОМЕР_2 прикордонного загону від 12.05.2023 № 1841-АГ, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, а саме - порушення правил несення прикордонної служби, під час перебування у складі наряду з охорони державного кордону в умовах особливого періоду.

Окрім цього з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №149916 вбачається, що 12 листопада 2023 року в період з 08.00 по 20.00 під час виконання службових обов`язків прикордонного наряду «Перевірка документів» ОСОБА_1 в повному обсязі не виконала завдання прикордонного наряду щодо встановлення під час оформлення на виїзд з території України громадянина Казахстану наявності або відсутності підстав для тимчасової відмови йому у перетинанні державного кордону та, як наслідок, надання дозволу на перетинання державного кордону особі, стосовно якої існують обмеження у праві такого перетинання, а саме спрацювання бази Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол. По даному факту керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_5 було призначено проведення службової перевірки. За результатами службової перевірки військової частини НОМЕР_1 №23/52447/23-Вн від 22.11.2023 року встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 20 глави 5 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1391/27836, що виразилось у нез`ясуванні наявності або відсутності підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону, невиконанні вимог Порядку дій посадових осіб Державної прикордонної служби України та органів Національної поліції України в разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України осіб, автомобільних транспортних засобів і паспортних документів, які перебувають у банках даних інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу, затвердженого наказом Міністерство Внутрішніх Справ України від 14.06.2016 № 505, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.07.2016 за № 1052/29182, що призвело до надання дозволу на перетинання державного кордону іноземцю за наявності щодо цього обмежень у праві такого перетинання, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, а саме - порушення правил несення прикордонної служби під час перебування у складі наряду з охорони державного кордону в умовах особливого періоду.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні нею адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що під час несення служби, вона належним чином виконувала свої посадові обов`язки та жодних порушень не допускала. Заперечуючи факт викладених у складених відносно неї протоколах про адміністративні правопорушення обставин, пояснила, що з результатами службового розслідування її ознайомлено не було. Про результати проведеного відносно, в тому числі неї, службового розслідування, вона дізналася лише під час ознайомлення з адміністративними матеріалами, у суді. Заперечуючи факт, допущення правопорушення в частині її відсутності на місці несення служби, відволікання від несення служби та порушення порядку використання нею нагрудної відеокамери пояснила, що в старшого наряду в пункті попуску наявний відповідний журнал, в який вносяться записи про час відсутності на лінії в кабінці ПД та час коли військовослужбовець, який входить до складу прикордонного наряду, відлучається з місця несення служби та повернення, що дозволяється за умов дотримання наведених правил. Не заперечила, того факту, що цього дня вона відлучалася, однак це було пов`язано за потреби вбиральні та двоххвилинного перекуру. При цьому у кабінці перевірки документів завжди залишається один інспектор. Жодних черг на кордоні не було. При тому, що накопичення людей в пункті пропуску Солотвино, є постійним, нею здійснювалися всі заходи щодо усунення черги. Щодо відсутності нагрудної відеокамери пояснила, що відеореєстратори які їм видаються перед виходом на чергування, знаходяться в недостатній кількості, що сприяє їх швидкому зношенню у вигляді втрати заряду батареї, а тому постійно доводиться ставити їх на зарядку. Заряду батареї вистачає не більше ніж на чотири години та саме з цих причин, вона поклала відеореєстратор на заряджання. Зауважила, що про ці недоліки, командування обізнане.

Заперечуючи факт, допущення правопорушення в частині не встановлення під час оформлення на виїзд з території України громадянина Казахстану наявності підстав для тимчасової відмови йому у перетинанні державного кордону пояснила, що нею у належний спосіб було проведено ідентифікацію особи - громадянина Казахстану. Під час перевірки, було встановлено, що вказана особа, проживає в Україні на протязі останніх двадцяти чотирьох років. Вона звірила його документ з особою пред`явника візуально та за допомогою технічних засобів перевірила паспорт на наявність ознак підробки, після цього почала здійснювати оформлення даного громадянина Казахстану. Під час перевірки, жодного спрацювання онлайн бази Інтерполу на виїзд з України не було. Особа повідомила про те, що його посвідка закінчується, але під час дії військового стану вона продовжується автоматично. Відповідно в системі «Гарт» їй одразу вибило ПТР, вона ввела посвідку на тимчасове проживання і оформила особу належним чином. Жодних інших спрацювань зауважує, не було. Через дві хвилини, ця ж особа повернулася на в`їзд в Україну. Відразу спрацював маяк, щодо перебування особи в розшуку Інтерполу і цю особу сержантом ОСОБА_2 , який оформлював особу на в`їзд в Україну було пропущено та відповідно до спрацювання здійснено доповідь СНвППР за результатами перевірки за наявними базами даних, щодо осіб які знаходяться в міжнародному розшуку була підтверджена. Громадянина Казахстану було затримано і повідомлено про виявлення такої особи та передано наряду поліції. Просила, визнати її невинуватою у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушеннях.

Захисник Алімової А.Ю. в судовому засіданні зауважив, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом вчиненння ОСОБА_1 правопорушення, так як інших доказів, які б передбачали вчинення нею такого правопорушення матеріали справи не містять. З наведених обставин просить справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-18 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 та ст. 252 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпА провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Згідно з диспозицією ч.1 ст.172-18 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Отже обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення є вина суб`єкта правопорушення у формі умислу.

З протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ЗхРУ №1499912 та висновку службового розслідування щодо встановлення причини та обставин можливих порушень порядку організації та несення служби прикордонними нарядами 09.10.2023 у пункті пропуску «Солотвино» вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, що полягає у порушенні порядку зберігання, видачі, приймання та використання нагрудних камер відеоспостереження. Доведення факту цього правопорушення, уповноваженою особою якою складено протокол серії ЗхРУ номер 149912 обгрунтовується висновком службового розслідування. З вказаного висновку щодо обставин цього правопорушення вбачається, що з 8.00 год. 9.10.2023 по 8.00 год 10.10.2023 ОСОБА_1 виконувала наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «перевірка документів» та в період з 19.00 год по 21.00 год знаходилась завжди в кабінеті паспортного контролю. Відеореєстратор знаходився в статичному положенні та з непостійним відеосюжетом. При цьому встановлено, що порушень режиму в пункті пропуску помічено не було. Камерами відеоспорстереження частково підтверджено, відсутність на форменому одязі ОСОБА_1 закріпленого портативного відеореєстратора (а.с. 7).

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що нею не заперечується той факт, що певний період часу під час несення служби, вона знімала відеореєстратор, при цьому причиною таких дій було необхідність підзарядки батареї живлення цього реєстратора. Пояснила, що вказані реєстратори перед початком несення служби, видаються по журналу та той факт, що вони мають недостатній запас енергії керівництву відомий, однак заходів щодо усунення цих недоліків не вживаються. Конкретно того дня вона не доповідала про наведені недоліки роботи відеореєстратора.

Окрім цього згідно протоколу серії ЗхРУ №149916 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, що полягає у не виконанні в повному обсязі завдання прикордонного наряду щодо встановлення під час оформлення на виїзд з території України громадянина Казахстану наявності або відсутності підстав для тимчасової відмови йому у перетинанні державного кордону, що забезпечило можливість надання дозволу на перетинання державного кордону особі, стосовно якої існують обмеження у праві такого перетинання, а саме спрацювання бази Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що нею не заперечується той факт, що у період часу несення служби, вона здійснювала перевірку документів вказаного громадянина. При цьому впродовж всього розгляду справи, надаючи послідовні та логічні пояснення вказувала, що вказаним громадянином було надано посвідку на постійне місце проживання на території України, яка була прострочена. Однак після внесення нею даних до бази, жодного спрацювання з повідомлення про те, що вказана особа перебуває у розшуку не було. Причин з яких цього спрацювання у неї не виникло та в подальшому виникло під час поверення вказаної особи на в`їзді в Україну, вона пояснити не взмозі. Однак, оскільки сервіс даних інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу працює в онлайн режимі, а відтак допускає, що саме з цих причин і могла бути пов`язана така подія. Зауважила, що держава не понесла жодних збитків від цієї події, оскільки громадянин Казахстану, не виїжджаючи з території України, одразу ж розвернувся в напрямку України, де на поверненні і відбулося спрацювання щодо його перебування у міжнародном розшуку та вжито відповідних заходів.

Стосовно обвинувачення про періодичну її відсутність на місці несення служби та надмірну чергу автомобіль у пункті пропуску, вину не визнала та пояснила, що всі переміщення фіксуються старшим у відповідному журналі. ЇЇ відутність була пров`язана з природніми потребами, та така дозволена про що вносяться відповідні відомості до журналу та жодних надмірних невиправданих черг у пункті пропуску допущено не було. Додала, що про проведення відносно неї службового розслідування, їй ніхто не повідомляв та про результати такого, вона довідалася лише під час ознайомлення з матеріалами судової справи.

Таким чином під час рогляду справи встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній умисел на порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду державного кордону України, тобто відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад. За наведених обставин, вважаю недоведеною наявність в діях ОСОБА_1 такої обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-18 КУпАП, у формі умислу, а отже, в діях останньої відсутній склад інкримінованих їй адміністратвиних правопорушень за протоколами №ЗхРУ №149912 та ЗхРУ №149916.

Інших належних та допустимих доказів в тому числі відеозапису з місця події, дослідження якого мало місце під час проведення службового розслідування, які б підтверджували вину ОСОБА_1 , у порушенні правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, чи спростовували б її покази, до матеріалів справи не додано. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 , пояснення якого матеріалами справи не спростовані.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (умисел). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

З контекстного аналізу зазначених вимог закону випливає, що висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно п. 1) ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З урахуванням наведених обставин, вважаю, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 124, 247 п. 1, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М. Бряник

Повний текст постанови складено 15.12.2023