Справа № 548/2551/23
П О С Т А Н О В А Провадження №3/548/692/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2023 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Коновод О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від СРПП ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності: про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце роботи не вказав, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що раніше притягувався до адміністративної відповідальності ,

за частиною третьою статті 130, статтею 124, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2023 року до Хорольського районного суду Полтавської області від СРПП ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених частиною третьою статті 130, статтею 124 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 015329 від 31.10.2023 року вбачається, що 31.10.2023 року о 19:00 годині по вул. Центральна, 1 с. Новий Байрак Лубенського району Полтавської області громадянин ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування транспортним засобом, правопорушення вчинене повторно протягом року.

Згідно протоколу серії ААД № 015328 про адміністративне правопорушення від 31.10.2023 року вбачається, що 31.10.2023 року о 19:00 годині по вул. Центральна, 1 с. Новий Байрак Лубенського району Полтавської області громадянин ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_2 , здійснив стоянку, залишивши автомобіль та не вжив всіх заходів та допустив його самовільний рух, внаслідок чого автомобіль скоїв наїзд на припаркований попереду автомобіль ИЖ 412 ИЭ д/н НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі пошкоджено з матеріальними збитками, чим порушив 15.12 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 397631 від 31.10.2023 року вбачається, що будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_2 , 31.10.2023 року о 19:00 годині по вул. Центральна, 1 с. Новий Байрак Лубенського району Полтавської області з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота,нечітка мова та хода, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на відео, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч. 3 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо і стягнення накладаються в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених частиною третьою статті 130, статтею 124, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у діях останнього наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 130, статтею 124 та ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено протоколи серії ААД № 397631, серії ААД № 015328, ААД № 015329 від 31.10.2023 року за частиною третьою статті 130, статтею 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП .

Статтею 252 КУпАП передбачено: «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю».

Суд, дослідивши докази наявні у матеріалах справи, - доходить висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані поліцейськими за ст. 124, ст. 126 ч. 5 , ч.3 ст. 130 КУпАП, оскільки він не мав права керування транспортним засобом, вчинив ДТП та вживав алкогольні напої та перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, винуватість у вчинені адміністративних правопорушень за ст.124 та ч. 5 ст.126 КУпАП підтверджена зібраними та дослідженими доказами, які містяться у матеріалах справи.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 - судом не встановлено.

За таких обставинах, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень.

Водночас, суд враховує, що у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини по справі Яременка проти України (Заява № 32092/02) встановлено: «…Якість доказів також слід взяти до уваги, у тому числі, чи не викликають обставини, за яких вони були отримані, сумнівів щодо їх надійності та акуратності. Хоча проблеми із справедливістю не завжди виникають, якщо отримані докази не підтверджуються іншими матеріалами, слід відзначити, що якщо докази є дуже сильними і немає ризику їх ненадійності, необхідність у підтверджуючих доказах є, відповідно, меншою».

Суд вважає роз`яснити, що законодавство вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку висуває поліцейський, був спростований фактами захисту, встановленими на підставі доказів, - і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням або її спростування.

Суд також враховує, що у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого, звертається увага на те, що виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту.

Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

Відповідно до вимог статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статей 34,35, 280 КУпАП обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність не виявлено.

Отже, враховуючи характер скоєних ОСОБА_1 правопорушень, особу порушника, який, як було зазначено вище, раніше неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, беручи до уваги, що судом на нього вже було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 130 КУпАП , а ОСОБА_1 незважаючи на це і далі продовжує вчиняти правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що останньому необхідно призначити адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП саме у виді штрафу з позбавленням права керування, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На думку суду, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання ним вчинення нових правопорушень в майбутньому, застосування до нього вказаного адміністративного стягнення є необхідним і достатнім.

Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень ст. 321 КУпАП щодо обчислення строків позбавлення спеціального права, водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови. Якщо особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись статтями 40-1, статтею 124, статтею122-4,частиною п"ятою статті 126, частиною третьою статті 130, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення № 548/2551/23, провадження № 3/548/692/23 відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.3 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення № 548/2550/23, провадження № 3/548/691/23 відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення № 548/2552/23, провадження № 3/548/693/23 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, та об`єднаній справі присвоїти № 548/2551/23, провадження № 3/548/692/23 .

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ст. ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді:

- за ст. 124 КУпАП штраф у розмірі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП штраф у розмірі 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавлення права керування транспортним засобом на строк сім років;

- за ч. 3 ст. 130 КУпАП штраф у розмірі 51 000,00 ( п"ятдесят одна тисяча) грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 10 (десять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ст. 36 КУпАП призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 ( п"ятдесят одну тисячу) грн на користь держави, на рахунок:Отримувач ГУК Полтав.обл/ Полтавська / 21081300 розрахунковий рахунок UA0016001 Код банк отримувача Казначейство України (ЕАП), з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 10 (десять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 536,80 грн. на рахунок: Отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд Полтавської області.

Суддя: Коновод О. В.