Справа № 169/844/23 Провадження №33/802/692/23 Головуючий у 1 інстанції:Ковальчук О. В.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю ОСОБА_1 , його захисника Кучми В.Ю., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , його представника Мурай В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Турійського районного суду Волинської області від 12 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №456062 від 14.08.2023 зазначено, що ОСОБА_1 14 серпня 2023 року об 14:15 год., на автодорозі Р-15 поблизу с.Селець, керуючи автомобілем марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді, ОСОБА_2 , як інший учасник ДТП - водій автомобіля марки «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_2 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність через невідповідність висновків фактичним обставинам справи, просить скасувати та визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Зазначає про те, що ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_3 , яка є дружиною першого, при наданні пояснень ввели суд в оману щодо обставин ДТП і подій, які їй перебували. Судом також не було досліджено усіх доказів, які наявні в матеріалах справи і відповідно не надано їм правової оцінки. Так, водій ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_3 не повідомили суду, що швидкість руху автомобіля «Фольксваген», яким вони рухались була незначною ще до зони дії знаку 1.22 «Перехрещення з другорядною дорогою», як стверджували вони на місці події: «ми їхали дуже помалу». Також ці особи не повідомили про те, що його автомобіль марки «Мазда» уже був третім за рахунком, який здійснював обгін їх автомобіля і такі маневри здійснювали саме через швидкість руху автомобіля подружжя ОСОБА_4 . Вважає, що водій ОСОБА_1 не дотримався п.п.9.4, 14.3 ПДР України, тобто не подавши завчасно сигналу про поворот та не переконався, що ніхто не розпочав обгін його транспортного засобу. Такі порушення ПДР України ОСОБА_1 і призвели до виникнення ДТП. Також зазначає, що в даній ситуації він жодних порушень не допустив, оскільки автомобіль, яким керував ОСОБА_1 був тихохідним, на момент початку ним обгону не подавав жодних сигналів про намір повороту, а він був уже третім по рахунку автомобілем, який здійснював обгін. Однак, при розгляді справи не в повній мірі було з`ясовано наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР України водіями та виникненням ДТП і наслідками, які настали. Також зазначає, що судом не було досліджено відеозапис з боді-камер поліцейських. Посилаючись на це, вважає, що суд першої інстанції неправомірно закрив провадження у справі щодо ОСОБА_1 і відповідно порушив його права, як особи, якій завдано майнову шкоду.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_2 і його представника Мурай В.А., які апеляцію підтримали та просили задовольнити, ОСОБА_1 і його захисника Кучми В.Ю., які вважали скаргу безпідставною та просили залишити без задоволення, а судове рішення щодо нього, - без змін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як на підставу для скасування оскаржуваної постанови ОСОБА_2 та його представник посилаються на те, що вона прийнята з порушенням норм закону, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Проте, такі їх доводи на увагу не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

За змістом ст.ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дані вимоги Закону та роз`яснення пленуму ВСУ суддею першої інстанції при розгляді справи були дотримані.

Висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №456062 від 14.08.2023 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП.

За змістом ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У пункті 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР України вбачається, що відповідальність за ст.124 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху унаслідок чого виникло пошкодження, зокрема транспортного (их) засобу (ів).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ході розгляду справи судом першої інстанції та в апеляційному суді, ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується не визнавав і, при цьому пояснював, що він не порушував ПДР України. Так, він керував автомобілем марки «Фольксваген» та побачивши дорожній знак, який повідомляв про перехрестя доріг, мав намір здійснити поворот на ліво і ввімкнувши лівий покажчик повороту почав маневр, однак в цей момент відчув удар в ліву частину свого транспортного засобу. Вважає, що винним в ДТП є саме водій автомобіля марки «Мазда» ОСОБА_2 .

Фактично пояснення ОСОБА_1 відповідають тим його письмовим поясненням, які він надав працівникам поліції на місці події при складенні адміністративних матеріалів 14.08.2023.

Такі ж обставини пояснила і свідок ОСОБА_3 , яка допитувалась судом першої інстанції.Вона зокрема, повідомила те, що рухаючись в автомобілі разом зі своїм чоловіком вони вирішили зупинитись. Чоловік повідомив, що попереду є перехрестя на якому можна повернути. Чула звук увімкненого покажчика повороту, а після цього відчула удар в їх автомобіль.

При цьому, інший учасник ДТП ОСОБА_2 (водій автомобіля «Мазда») в суді апеляційної інстанції пояснив, що винним у виникненні ДТП вважає водія автомобіля марки «Фольксваген», який рухаючись повільно, розпочав різкий маневр повороту наліво у той час коли він уже знаходився на зустрічній смузі руху та здійснював обгін. При цьому додав, що водій автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_5 покажчик повороту включив вже безпосередньо при повороті наліво. Також зазначив, що він автомобіль марки «Фольксваген» вважав тихохідним, оскільки він здійснював рух з невеликою швидкістю, що йому на його думку, дозволяло здійснювати обгін на перехресті доріг.

Відповідно до пояснень ОСОБА_6 , вона разом із сином рухалась автомобілем марки «Мазда». Коли їх автомобіль рухався по зустрічній смузі, а водій автомобіля марки «Фольксваген» увімкнув лівий покажчик повороту та почав повертати.

Судом встановлено, що на водія автомобіля марки «Фольксваген» ОСОБА_1 та водія автомобіля марки «Мазда» ОСОБА_2 було складено два окремі протоколи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.

Із вищевказаних доказів фактично встановлено те, що водій автомобіля марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 вирішивши на перехресті доріг повернути ліворуч, ввімкнув відповідний покажчик повороту, розпочав маневр повороту і в цей момент в його транспортний засіб в`їхав автомобіль марки «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку ззаду і здійснював обгін першого на перехресті. Тобто, як встановлено водій ОСОБА_1 діяв у відповідності до ПДР України не порушуючи їх.

Твердження водія ОСОБА_2 про те, що водій ОСОБА_1 ввімкнувши лівий покажчик повороту безпосередньо перед самим маневром повороту у той час коли він вже здійснював обгін перебуваючи на зустрічній смузі руху, не знайшло свого підтвердження будь-якими іншими доказами у справі.

Проаналізувавши матеріали, що містяться в справі, дослідивши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії водія ОСОБА_1 не знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням ДТП за участі транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 .

В матеріалах справи докази, які прямо вказували б про порушення водієм автомобіля марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 п.10.1 ПДР України, що є у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та відповідно пошкодження транспортних засобів, окрім як зазначення про це в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №456062 від 14.08.2023, - відсутні, як і не було здобуто таких під час розгляду справи судом.

При цьому, твердження апелянта ОСОБА_2 про те, що зіткнення транспортних засобів відбулось у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_1 ПДР України, про що наявні докази у справі, є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки не знайшло свого підтвердження будь-якими належними та допустимими доказами як в суді першої інстанції так і в ході апеляційного розгляду під час перевірки законності оскаржуваного судового рішення.

Водночас, доводи апелянта про те, що автомобіль марки «Фольксваген» під керуванням ОСОБА_1 являвся тихохідним транспортним засобом, тому це надавало йому можливість здійснювати його обгін на перехресті доріг, до уваги судом не приймається як безпідставні, оскільки жодним чином не ґрунтуються на положеннях законодавства, а є його власними судженнями і тлумаченнями.

Беручи до уваги вищенаведене, усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Оскільки в ході розгляду справи не було здобуто доказів винуватості ОСОБА_1 в порушенні ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів в даному випадку, то апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності та постановив законне судове рішення про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова судді Турійського районного суду Волинської області від 12.10.2023 щодо ОСОБА_1 є законною та такою, що винесена відповідно до вимог КУпАП, так як підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні. Не було здобуто таких, і в ході апеляційного розгляду справи.

А тому, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді щодо ОСОБА_1 , без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Турійського районного суду Волинської області від 12 жовтня 2023 року про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк