Справа № 134/1900/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2023 року смт. Крижопіль

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Кантониста О.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка працює на посаді медичної сестри в КНП «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради», зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 480653 від 21.10.2023 року, ОСОБА_1 21 жовтня 2023 року о 17 год. 00 хв., перебуваючи в с. Вільшанка, виражалася нецензурною лайкою в адресу свого зятя ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство в сім`ї.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про місце і час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, при розгляді справи не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Згідно ст. 9 КУАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попередження насильства у сім`ї» психологічним насильством в сім`ї є насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попередження насильства у сім`ї» члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, їй ставиться у вину вчинення насильства у сім`ї.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних відомостей та доказів про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є членами однієї сім`ї, що є важливим для правильної кваліфікації дій у даній справі.

Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 21 жовтня 2023 року вона перебувала у своєї матері в с. Вільшанка, куди близько 17 год. приїхав її зять ОСОБА_2 і між ними виник конфлікт через те, що ОСОБА_2 хотів забрати її внука, на що вона відмовила.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 21 жовтня 2023 року він перебував в себе вдома та не міг додзвонитися до своєї дружини, тому вирішив поїхати в с. Вільшанку, де проживає її бабуся. По приїзді у нього виник конфлікт з матір`ю його дружини ОСОБА_1 , через те, що його малолітній син знаходився з нею і вона не захотіла його віддати. В зв`язку з цим він викликав працівників поліції.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 та її зять ОСОБА_2 спільно не проживають, не пов`язані спільним побутом та не ведуть спільне господарство, тобто вони не є членами однієї сім`ї, а відтак ОСОБА_2 не є суб`єктом домашнього насильства.

Положенням п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Крижопільський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя