Номер провадження: 33/813/36/23
Номер справи місцевого суду: 947/9885/22
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Литвиненко І. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Литвиненко І.І., при секретарі Подуст Т.П., за участю адвоката Ставрост Р.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Ставрост Р.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 21 липня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 21 липня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

З ОСОБА_1 стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 09 квітня 2022 року о 02:30 год. на вул.Ак.Вільямса, 73/2 в м.Одесі, керуючи автомобілем Ford державний номер НОМЕР_1 порушив п.29 (а) «Правил дорожнього руху України», передував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, що підтверджується КМП «ООМЦМПЗ» ООР відповідно до висновку №000259 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат Ставрост Р.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також порушення судом вимог процесуального законодавства, просить постанову Київського районного суду м.Одеси від 21 липня 2022 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також просить дослідити в судовому засіданні відеозапис.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначив, що суд першої інстанції в порушення вимог процесуального законодавства належним чином не повідомив ОСОБА_1 про місце, дату та час судового розгляду та розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 .

Крім того, на думку захисника висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказане у постанові суду місце вчинення адміністративного правопорушення суперечить відомостям, що містяться в протоколі. Також, з наданих працівниками поліції доказів неможливо встановити місце вчинення правопорушення, а матеріали провадження не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також наявності в нього ознак стану алкогольного сп`яніння, що зазначені в протоколі.

Також, ОСОБА_1 не були роз`яснені права, передбачені ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Вказує, що в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 наполягав на проходженні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте лікар і поліцейські йому відмовили. ОСОБА_1 мав намір в закладі охорони здоров`я здати зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження, проте лікар не відібрала у ОСОБА_1 інші, альтернативні зразки біологічного середовища.

Крім того лікар проводила обстеження за допомогою газоаналізатора, відомості про який в матеріалах справи відсутні, а тому неможливо перевірити тип газоаналізатора, чи проходив він повірку, сертифікацію та чи відноситься він до переліку дозволених газоаналізаторів, для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також, захисник стверджує, що відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом №1452/735 від 09 листопада 2015 року, лікар не мав права використовувати газоаналізатор під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 . Лікар був зобов`язаний провести огляд на стан сп`яніння шляхом лабораторних досліджень біологічного середовища.

Таким чином, на думку адвоката висновок про результати медичного огляду є недійсним і не може братися судом до уваги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Заслухавши адвоката Ставроста Р.Ю., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Хоча ст. 294 КУпАП і містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

На переконання суду апеляційної інстанції адвокат Ставрост Р.Ю. в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтував існування обставин, які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 та перешкодили вчасно звернутися із апеляційною скаргою.

Так, матеріали провадження свідчать, що справа про адміністративне правопорушення надійшла до Київського районного суду м.Одеси 25 травня 2022 року. Розгляд справи місцевим судом призначався на 27 червня 2022 року та 21 липня 2022 року.

Як вбачається зі змісту постанови, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення слухання справи не надходило. При цьому суд вказав, що здійснювався виклик ОСОБА_1 в судові засідання на 27 червня 2022 року та 21 липня 2022 року, а також на інтернет-порталі «Судова влада» розміщено інформацію щодо розгляду справи.

Поруч із цим, матеріали провадження не містять будь-яких належних доказів про те, що ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.277-2 КУпАП повідомлявся про дату та час розгляду справи. Наявні в матеріалах провадження незаповнені шаблони розписок про отримання повістки про виклик до суду (а.п.6-7) не підтверджують виконання судом вимог ст.277-2 КУпАП.

Що стосується розміщення інформації на інтернет-порталі «Судова влада» щодо розгляду справи, то вказаний спосіб інформування осіб про розгляд справи не передбачений чинними положеннями КУпАП.

Не містять матеріали провадження і відомостей про надсилання ОСОБА_1 копії постанови від 21 липня 2022 року.

Згідно з наявною в матеріалах провадження розпискою, ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи 01 листопада 2022 року.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 не був належним чином обізнаний із датою призначеного у справі судового засідання, а також із результатами розгляду справи, суд апеляційної інстанції вважає зазначені обставини поважною причиною пропуску ним строку на апеляційне оскарження, у зв`язку із чим клопотання адвоката Ставроста Р.Ю. підлягає задоволенню, а відповідний строк - поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо незаконності прийнятого судом першої інстанції рішення, то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При цьому положеннями ст.268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції під час перевірки доводів клопотання адвоката про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому місцевим судом справу розглянуто за його відсутності.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції порушено імперативні приписи ст.268 КУпАП, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в даному випадку допущено істотне порушення вимог процесуального законодавства, зокрема порушене право ОСОБА_1 на захист, що є безумовною підставою для скасування постанови місцевого суду.

Відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, скасувати постанову та закрити провадження у справі або прийняти нову постанову.

Суд апеляційної інстанції, надавши ОСОБА_1 можливість реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове судове рішення за результатами оцінки доказів, що наявні в матеріалах провадження, а також доводів адвоката Ставроста Р.Ю., що викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив, що матеріалами провадження підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи зі змісту вказаної норми, для встановлення в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення необхідно довести факт керування особою транспортним засобом, а також факт сп`яніння, що має бути встановлений під час відповідного огляду, проведеного в порядку, передбаченому ст.266 КУпАП.

Так, матеріали провадження свідчать, що працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення надано:

-Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №221212 від 09 квітня 2022 року;

-Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 квітня 2022 року відповідно до якого лікарем ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

-Відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, на яких зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу та процес огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в медичному закладі.

Надаючи оцінку наведеним доказам, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що зазначені докази доводять в повній мірі скоєння ОСОБА_1 09 квітня 2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається із наявних в матеріалах провадження відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, як на місці зупинки транспортного засобу, так і під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не заперечував, що 09 квітня 2022 року, до зупинки працівниками поліції, керував транспортним засобом FORD MONDEO НОМЕР_2 . Зокрема на відеозаписі з портативного відеореєстратора №471470 зафіксовано, як працівник поліції пропонував ОСОБА_1 , як водію транспортного засобу, пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, на що ОСОБА_1 вказав, що бажає проходити огляд в медичному закладі. Згідно відеозапису з портативного відеореєстратора №474901, ОСОБА_1 під час огляду на стан сп`яніння в медичному закладі також не вказував на те, що не керував транспортним засобом та, що не повинен проходити огляд із вказаних підстав. Вказані обставини спростовують доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а також відеозаписів особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія № НОМЕР_3 від 23.05.2002 року.

Таким чином, надаючи оцінку наведеним обставинам у сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявними в матеріалах провадження відомостями факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується.

Матеріали провадження свідчать, що працівниками поліції дотримано вимоги процесуального законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою та відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснені права передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Що стосується питання перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, то зазначена обставина підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 квітня 2022 року (а.п.3).

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений із порушеннями, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на наступне.

Порядок огляду особи, яка керувала транспортним засобом на стан сп`яніння визначений ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), а також «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету міністрів України N 1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок).

Відповідно до положень ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Дещо деталізують порядок огляду положення, що наведені в Інструкції та Порядку.

Так, згідно п.3, 4 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Відповідно до п.10 Порядку огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Як вбачається із відеозапису з нагрудного реєстратора працівника поліції, огляд ОСОБА_1 в медичному закладі здійснено в межах двогодинного строку, що визначений ч.4 ст.266 КУпАП.

Що стосується процедури огляду, то матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_1 в медичному закладі двічі пройшов огляд на стан сп`яніння за допомого спеціального технічного засобу газоаналізатора. Крім того, лікарем здійснено огляд ОСОБА_1 , зокрема йому виміряно артеріальний тиск, а також перевірено його реакцію.

За результатами вказаних дій, лікар прийшов до висновку, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, про що було складено відповідний висновок, що наявний в матеріалах справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції констатує, що під час огляду ОСОБА_1 було дотримано вимоги ст.266 КУпАП, а також Інструкції та Порядку.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката про те, що лікар не мав права використовувати газоаналізатор під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними.

Так, відповідно до положень п.10 Порядку визначено, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Згідно затвердженої форми акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Додаток 3 до Інструкції), огляд особи на стан сп`яніння проводиться в тому числі із використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі.

Враховуючи викладене, лікар під час огляду ОСОБА_1 обґрунтовано використав газоаналізатор.

На запит апеляційного суду КНП «ООМЦПЗ» ООР надало відповідь, та копії документів, згідно яких вбачається, що огляд ОСОБА_1 09 квітня 2022 року проведено із використанням газоаналізатора Alcotest 6810, який має свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/3095, що чинне до 21 травня 2022 року. Під час огляду вказаний газоаналізатор показав результати 0,84% та 0,74% .

Відповідно до листа (який є загальнодоступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, згідно з яким, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager №6810, які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 №1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено, що міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається складає один рік.

Таким, чином з огляду на те, що ОСОБА_1 оглядався за допомогою спеціального технічного засобу 09 квітня 2022 року, тобто в межах міжповірочного інтервалу газоаналізатора, у суду апеляційної інстанції відсутні сумніви щодо достовірності результатів технічного засобу.

Посилання адвоката на те, що оскільки газоаназілатор показав різні результати, вони не можуть бути враховані при визначенні стану сп`яніння особи, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки, і перший, і другий результати огляду ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора показали результат, що перевищує мінімально можливу норму 0,2%. Крім того, як свідчить відеозапис з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, лікар після огляду роз`яснила ОСОБА_1 , що така різниця в результатах є допустимою, оскільки алкоголь поступово виходить з його організму.

Доводи апеляційної скарги захисника про наявність у лікаря відповідно до положень Інструкції обов`язку провести лабораторні дослідження під час огляду особи на стан сп`яніння, суд до уваги не приймає оскільки такі твердження суперечать змісту розділу ІІІ Інструкції, в тому числі і положенням пункту 7, яким передбачено, що обов`язковим є проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Крім того, як вбачається зі змісту відеозапису, ОСОБА_1 хоч і просив провести таке дослідження, проте своїми діями всіляко ухилявся від здачі зразків біологічного середовища.

Як вбачається зі змісту відеозапису, на прохання ОСОБА_1 щодо проведення лабораторних досліджень зразків його біологічного середовища лікар надав йому можливість здати відповідні зразки, однак після цього ОСОБА_1 почав стверджувати, що не може надати відповідні зразки та попросив води. У відповідь на це лікар надала ОСОБА_1 можливість випити води, однак ОСОБА_1 вказав, що його не влаштовує чистота стакану з якого йому запропоновано попити води.

За наведених обставин, враховуючи поведінку ОСОБА_1 , а також необов`язковість проведення лабораторного дослідження під час огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання результатів огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння недійними.

Враховуючи вищевикладене доводи сторони захисту не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а наявними в матеріалах провадження доказами вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується.

Посилання адвоката в апеляційній скарзі на неналежну поведінку працівників поліції під час спілкування з ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки вказане питання не належить до компетенції суду в даному провадженні, а може бути предметом службової перевірки за відповідною скаргою.

Таким чином суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова Київського районного суду м.Одеси від 21 липня 2022 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 адміністративне правопорушення скоєне 09 квітня 2022 року, апеляційний суд вважає за можливе застосувати відносно нього адміністративне стягнення.

Вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_1 стягнення суд апеляційної інстанції керуються ст.33 КУпАП, відповідно до якої стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах встановлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно встановлених судом апеляційної інстанції відомостей не вбачається обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення.

Враховуючи відомості про особу ОСОБА_1 , його майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, з огляду на визначений законодавцем безальтернативний вид та розмір стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховання особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України», суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Клопотання адвоката Ставроста Р.Ю. задовольнити.

Поновити адвокату Ставросту Р.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Одеси від 21 липня 2022 року.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 21 липня 2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду І.І.Литвиненко