Справа № 203/4897/23
Провадження № 3/0203/2779/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Дніпро

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Вусик Є.О., розглянувши у судовому засіданні в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої ліквідатором (директором) ТОВ «ВОСТОК-2-АВТО», адреса проживання: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу № 1144 від 28.08.2023 року під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВОСТОК-2-АВТО» виявлено факт порушення його директором ОСОБА_1 , а саме: на запити перевіряючих про надання документів та відповідних пояснень від 31.03.2023 та 03.04.2023 (отримані ліквідатором відповідно 31.03.2023 та 03.04.2023). Договори, додатки до договорів, акти виконаних робіт, первинні документи, банківські виписки тощо не надано до перевірки, про що складено акт №1740/04-36-07-07-04/35448792 від 04.08.2023 (акт направлено поштою платнику на юридичну адресу 04.08.2023). Встановлено заниження єдиного податку, заниження ПДВ, не складання та не здійснення реєстрації зведених податкових накладних розрахунків коригування до зведених податкових накладних (відсутня реєстрація) та несвоєчасне подання податкової декларації (акт документальної перевірки № 2872/04-36-07-07-04/35448792 від 15.08.2023), що призвело до невиконання законних вимог посадових осіб органів доходів і зборів, перелічених у підпунктах 20.1.6, 20.1.7 п. 20.1 ст. 20 ПК України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 163-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, шляхом відправки судової повістки, причин неявки суду не надала, заяви про відкладення слухання справи до суду не надходили.

До суду захисником ОСОБА_1 , адвокатом Гапонець А.А., було подано клопотання про закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП на момент розгляду справи. Також, зазначила, що п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особі у його вчиненні у разі закриття провадження у справі. Вказане питання просила розглянути без участі захисника.

Суд, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається з дотриманням вимог щодо форми і змісту, встановлених статтею 256 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 163-3 КУпАП полягає за невиконання керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій, включаючи установи Національного банку України, комерційні банки та інші фінансово-кредитні установи, законних вимог посадових осіб податкових органів, перелічених у підпунктах 20.1.3, 20.1.24, 20.1.30, 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Перелік підпунктів пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, за порушення яких настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 163-3 КУпАП, є вичерпним

Однак, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення від 28.08.2023 року №1144 відносно ОСОБА_1 суть адміністративного правопорушення викладена не у відповідності до ч. 1 ст. 163-3 КУпАП, оскільки зазначено що ненадання останньою запитуваних документів призвело до невиконання законних вимог посадових осіб органів доходів і зборів, перелічених у підпунктах 20.1.6, 20.1.7 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Про те, суд наголошує, що диспозиція ч. 1 ст. 163-3 КУпАП вказаних у протоколі підпунктів, а саме, 20.1.6, 20.1.7 п. 20.1 ст. 20 ПК України, не містить. Тобто, дії ОСОБА_1 кваліфіковані не у відповідності до норм чинного законодавства. Органом, на який покладено обов`язок щодо складання протоколу та збирання доказів для оформлення матеріалів, не встановлено тотожність між ознаками адміністративного правопорушення, закріпленого в адміністративно-правовій нормі, і ознаками вчиненого протиправного діяння, яке інкримінують ОСОБА_1 .

Отже, лише повна відповідність ознак вчиненого діяння ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого конкретною правовою нормою, може слугувати підставою для визнання діяння конкретним адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд зазначає, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення мають суттєве значення, а його некоректність та неконкретність розглядається ЄСПЛ, як порушення особи права на захист.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не можна визнати допустимим доказом, що унеможливлює притягнення останньої до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу.

Тому, на основі даних такого документу, в розумінні ст. 251 КУпАП, суд не може встановлювати наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд розглядає справу в межах складу адміністративного правопорушення, який зазначений в протоколі.

Отже, аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що порушення, допущені при складанні протоколу, є істотними та доходить висновку, що за їх наявності дійти до беззаперечного твердження про наявність вини ОСОБА_1 не вбачається за можливе.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Отже, враховуючи те, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували винність особи у скоєнні адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-3 КУпАП, а тому, провадження в адміністративній справі відносно останньої слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 163-3 КУпАП, закрити за відсутності в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Вусик