"15" листопада 2023 р. Справа № 363/4313/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 319693 від 03.08.2023 року вбачається, що 03.08.2023 року о 19 год. 05 хв. у с. Осещина Речище о. Веикий був виявлений працівниками поліції судноводій туристичним моточовном Крим № 3323, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції під відеозапис запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. Однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки водного транспортну, так і в спеціальному медичному закладі ОСОБА_1 відмовився під відеозапис.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка здійснювала керування водним транспортом, від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Манзенко Р.А., з`явилися, висловили заперечення проти складеного протоколу про адміністративне правопорушення та проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 130 КУпАП. Свої заперечення ОСОБА_1 та його захисник Манзенко Р.А. обґрунтували наступним чином.

ОСОБА_1 зазначив, що має домоволодіння на острові Великий, що знаходиться у с. Осещина Київської області. У цьому ж місці на водоймі ОСОБА_1 тримає туристичний моточовен Крим № 3323, номерний знак НОМЕР_2 . 03 серпня 2023 року близько о 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 дійсно здійснював керування вказаним водним транспортом, у процесі чого поставив його на інше місце біля причалу. Після здійснення паркування моточовна ОСОБА_1 пішов до свого сусіда з метою проведення спільного дозвілля та відпочинку. Під час відпочинку ОСОБА_1 разом з сусідом вжив невелику кількість алкогольних напоїв, у зв`язку з чим під час судового засідання ОСОБА_1 не заперечував проти того, що 03.08.2023 року він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

У подальшому, як зазначив у судовому засіданні ОСОБА_1 , він пішки повернувся до причалу, де знаходився його моточовен. Одночасно з цим біля причалу він побачив працівників поліції, які розмовляли разом з його близьким знайомим ОСОБА_2 . Щоб дізнатися у чому справа ОСОБА_1 підійшов та сів у човен ОСОБА_2 , привітався з працівниками поліції, які повідомили, що відносно ОСОБА_2 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за фактом здійснення керування водним транспортом на водоймі, через наявність заборони в умовах воєнного стану щодо здійснення судноплавства.

Після цього, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , працівники поліції попросили його надати свої документи, на що ОСОБА_1 надав документи на свій моточовен, а також посвідчення щодо права керування водним транспортом. У процесі спілкування працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим потрібно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. ОСОБА_1 заперечив, зазначивши, що не зобов`язаний проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не здійснював керування водним транспортом, працівники поліції не здійснювали його зупинку, а він сам підійшов до них на причалі, а не під`їхав на моточовні. Зважаючи на це, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. При цьому, як зазначив у судовому засіданні ОСОБА_1 , працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у спеціальному медичному закладі.

Як встановлено з пояснень ОСОБА_1 , за результатами його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, з яким він ознайомлювався, читав, особисто підписував та надав заперечення з приводу нього. Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 уточнив, що постійно заперечував працівникам поліції щодо здійснення ним керування водним транспортом.

Таким чином, ОСОБА_1 , не заперечуючи факту перебування у стані алкогольного сп`яніння, заперечував факт керування водним транспортом.

На додаток до цього захисником Манзенком Р.А. було зазначено, що з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 про факт складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення саме за ч. 6 ст. 130 КУпАП, натомість сам спірний протокол у кінцевому підсумку складено за ч. 5 ст. 130 КУпАП. На додаток до цього у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , не зазначено конкретний пункт ПДР України, порушення якого було допущено ОСОБА_1 . У зв`язку з цим має місце пред`явлення ОСОБА_1 неконкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, чим порушено його права та інтереси.

Крім цього, стороною захисту було звернуто увагу, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував туристичним моточовном, тобто вчинив дії, які є складовою частиною об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_1 та захисник Манзенко Р.А. просили провадження у даній справі просили закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання викликався та з`явився свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, будучи повідомленим про його права та обов`язки, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, приведеним під присягу, надав показання наступного змісту.

03.08.2023 року ОСОБА_2 був на човні на воді у с. Осещина Київської області, острів Великий. Ввечері цього ж дня ОСОБА_2 переплавлявся з острову на іншу сторону для того, щоб сходити в магазин за продуктами. Близько за 60-70 метрів до берега до нього підплили працівники поліції та надали вимогу щодо зупинки водного транспорту біля причалу. Після здійснення зупинки човна на причалі ОСОБА_2 надав працівникам поліції всі необхідні документи, за результатами перевірки яких останні повідомили йому про заборону здійснення судноплавства у зв`язку з запровадженням на всій території України воєнного стану. У зв`язку з порушенням вказаної заборони працівники поліції повідомили ОСОБА_2 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

У цей же момент, як слідує з показань ОСОБА_2 , до причалу пішки підійшов ОСОБА_1 , привітався, сів до човна ОСОБА_2 . Сам же моточовен ОСОБА_1 весь час перебував біля причалу. Через деякий час спілкування працівники поліції попросили у ОСОБА_1 документи, за результатами яких повідомили, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння. На запитання працівників поліції ОСОБА_1 підтвердив, що вживав алкогольні напої. Однак при цьому, як зазначив у судовому засіданні ОСОБА_2 , на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу ОСОБА_1 дійсно відмовився. При цьому, щоб працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, ОСОБА_2 не чув. У подальшому ОСОБА_2 відійшов від місця всіх подій, у зв`язку з чим не знає, які саме документи було складено відносно ОСОБА_1 . Разом з тим ОСОБА_2 підтвердив у судовому засіданні, що він відмовився бути свідком процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідаючи на запитання суду ОСОБА_2 зазначив, що коли він переплавлявся з острову до берега і до нього підплили працівники поліції, то моточовен ОСОБА_1 вже стояв на берегу і нікуди не рухався, самого ОСОБА_1 в той момент ані на березі, ані на водному транспорті не було. ОСОБА_1 , як зазначив ОСОБА_2 , підійшов пізніше пішки, щоб ОСОБА_1 підплив до них на човні ОСОБА_2 не бачив.

У судове засідання також викликалися та з`явилися працівники поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, які здійснювали складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме старший сержант поліції ОСОБА_3 та капітан поліції ОСОБА_4 , які надали наступні пояснення з приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

03.08.2023 року близько о 19 год. 00 хв. працівниками поліції біля острову Великий у с. Осещина Київської області було зупинено водний транспорт під керування іншої особи у зв`язку з порушенням заборони судноплавства в умовах воєнного стану. Під час оформлення матеріалів відносно цієї особи до них ззаду підплив човен під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів, у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, з приводу чого йому було роз`яснено про неможливість керування водним транспортом у стані алкогольного сп`яніння. З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціального технічного засобу, так і в спеціальному медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився, вказавши, що він не керував моточовном, і його ніхто не зупиняв. Працівниками поліції було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. При цьому працівники поліції зазначили, що дійсно спочатку повідомили про факт складання протоколу про адміністративне правопорушення саме за ч. 6 ст. 130 КУпАП, оскільки в них були відсутні документи, які б підтверджували наявність у ОСОБА_1 права керування водним транспортом. Однак у подальшому ОСОБА_1 надав посвідчення права керування водним транспортом, тому протокол було складено саме за ч. 5 ст. 130 КУпАП.

На кінець, працівники поліції підтвердили, що відеозапис ними здійснювався лише з моменту виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. До цього моменту нагрудна камера була вимкнена, тому факт керування ОСОБА_1 водним транспортом ними не був зафіксований, будь яких інших доказів та підтверджень цього факту вони не мають.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Частиною 5 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз вказаного нормативного припису дає можливість зробити висновок, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність, зокрема, за вчинення дій у виді відмови водія водного транспорту від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, суспільно-шкідливе протиправне діяння полягає, зокрема, у відмові судноводія від проходження огляду на стан сп`яніння. А суб`єкт даного правопорушення є спеціальним, оскільки ним виступає судноводій, тобто особа, яка здійснювала керування водним транспортом.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 40 ЗУ «Про внутрішній водний транспорт» встановлюється, що судноводію малого, спортивного судна, водного мотоцикла забороняється керувати судном у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, втоми або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

При цьому відповідно до п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 - якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, відмова або ухилення особи від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення з обов`язковим залученням щонайменше 2 свідків.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Щодо керування ОСОБА_1 водним транспортом, то суд вважає за доцільне зазначити наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 319693 від 03.08.2023 року слідує, що складовою частиною інкримінованого ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП, є факт здійснення ним 03.08.2023 року близько о 19 год. 05 хв. у с. Осещина Київської області, біля острову Великий, керування туристичним моточовном Крим № 3323, номерний знак НОМЕР_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт здійснення ним керування вказаним водним транспортом, зазначивши, що човен стояв біля причалу, коли він підійшов до працівників поліції, а останні не здійснювали його зупинку.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 також зазначив, що човен ОСОБА_1 весь час стояв біля причалу, нікуди не рухався, а сам ОСОБА_1 не здійснював керування вказаним водним транспортом. ОСОБА_1 підійшов до них лише пізніше пішки, а не під`їхав на човні.

Опитані у судовому засіданні працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 здійснював керування човном, оскільки під`їхав до причалу, коли ними складалися матеріали справи відносно ОСОБА_2 . Однак при цьому жодної фіксації даного факту працівниками поліції не було здійснено.

У матеріалах справи наявний CD-R диск (а.с. 9), на якому містяться два файли з відеозаписами: «0000000__0018» тривалістю 14 хв. 27 сек., «0000000__0019» тривалістю 00 хв. 15 сек. При дослідженні вказаних відеозаписів у судовому засіданні встановлено, що на них зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, жодних відомостей щодо здійснення ним керування водним транспортом надані працівниками поліції відеозаписи не містять. Більше того, у судовому засіданні самі працівники поліції підтвердили, що факт керування ОСОБА_1 водним транспортним засобом ними не було зафіксовано.

З урахуванням вищевикладеного суд також приходить до висновку, що надані матеріали справи про адміністративне правопорушення у переважні більшості стосуються відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Надані працівниками поліції відеозаписи не відображають безпосереднього факту керування ОСОБА_1 водним транспортним засобом, а показання допитаного у судовому засіданні свідка спростовують зазначений факт взагалі. Відомості щодо керування транспортним засобом містяться лише у протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненнях працівників поліції.

У той же час протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Протокол не може бути єдиним, однозначним та беззаперечним доказом у справі про адміністративне правопорушення. А пояснення працівників поліції не можуть враховуватися судом в контексті доказу обставин і фактів вчиненого правопорушення.

Отже, матеріали справи не містять жодного належного, допустимого, достовірного доказу, у тому числі аудіо- та відеозапису, пояснень свідків, на основі яких суд мав би можливість встановити факт керування ОСОБА_1 водним транспортним засобом.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин суд в аспекті вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності робить висновки на основі тих матеріалів справи, що були надані уповноваженими на це посадовими особами. Однак за наявних матеріалів справи зробити категоричний, ствердний, розумний та обґрунтований висновок щодо доведеності факту керування ОСОБА_1 водним транспортним засобом неможливо. У зв`язку з чим суд вважає факт керування ОСОБА_1 водним транспортним засобом недоведеним.

Оскільки здійснення керування водним транспортом є ключовим елементом об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП, то недоведеність зазначеного факту зумовлює відсутність доцільності дослідження обставин і фактів, що стосуються відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до презумпції невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, то суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення, не доведені. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок цього судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 130, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас