Справа № 638/5008/23
Провадження № 3/638/2436/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Тимченко А.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 328752 від 05.05.2023, ОСОБА_1 05 травня 2023 року о 19 год 20 хв по вул. Підлиманській, у смт. Борова, Харківської області, керував транспортним засобом ВАЗ 211120, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Від керування відсторонено та передано керування тверезому водієві. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав. Зазначив, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, зокрема зазначив, що відмовився пройти огляд з метою визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки їхав разом з дітьми та дружиною знайомого ОСОБА_2 , оскільки вона переїжджала з двома дітьми з під обстрілів з с.Ізюмського, до м.Ізюм, не міг залишити їх самих на дорозі. При цьому наголосив, що пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції йому не пропонували. Повідомив суду, що перебував у тверезому стані і пройшов би огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, якби йому було повідомлено про можливість такого огляду.

Свідок ОСОБА_2 зазначила, що 5 травня 2023 року вона з дітьми виїжджала з с. Ізюмського, її забрав водій ОСОБА_3 , через те, що там почалися постійні обстріли. ОСОБА_4 був тверезим. На місці пройти тест водію ОСОБА_4 не пропонували, ОСОБА_1 відмовився їхати до закладу охорони здоров`я, оскільки віз в автомобілі дітей та свідка, яких не міг залишити самих на дорозі. Зазначене підтверджуєтеся заявою ОСОБА_5 , яку вона надала через канцелярію суду.

Заслухавши ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 та 9 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто за порушення п. 2.5 ПДР України.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок та процедура огляду водіїв з метою виявлення стану сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103)

Частинами 2 та 3 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Інструкцією № № 1452/735 встановлено наступне.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу І).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (Пункт 6 Розділу І).

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 1 Розділу ІІ).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п. 7 Розділу І).

Відповідно до п. 8 Порядку №1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Системний аналіз цитованих норм свідчить, що законом визначено алгоритм чітких та послідовних дій поліцейського, які складають порядок виявлення стану алкогольного сп`яніння, а саме:

1)у разі виявлення у водія двох і більше ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п.3 Розділу І, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів (п. 1 Розділу ІІ);

2)у разі відмови водія на проходження такого огляду або незгоди з його результатами, водій направляється до для проходження медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я (п. 7 розділу І);

3)у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та від проходження медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, щодо нього складається протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.5 ПДР України (пункт 8 Порядку №1103).

Підсумовуючи, можна стверджувати, що для при притягнення водія до адміністративно

Відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову водія транспортного засобу від проходження у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, підлягають доведенню наступні обставини: факт керування особою транспортним засобом; наявність ознак алкогольного сп`яніння; законна пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів поліцейськими та відмова водія від проходження такого огляду; вимога до водія транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я у зв`язку з відмовою пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів поліцейськими та/або у разі незгоди з результатами такого огляду і відмова від проходження водієм огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

При цьому варто наголосити, що закріплений у статті 7 КУпАП принцип законності забороняє будь-яким чином відходити від зазначеної процедури, порушувати черговість дій чи не виконувати будь-яку із зазначених вище дій працівником поліції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

В судовому засіданні досліджено внесені на розгляд суду докази вчинення правопорушення: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №328752 від 05.05.2023, письмові пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 05.05.2023, пояснення свідка ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 від 05.05.2023, відеозапис з нагрудної камери поліцейського (файл з назвою «0000000__0002»).

Окрім того в судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності, надала пояснення, з яких вбачається, що поліцейськими не було дотримано процедури виявлення ознак алкогольного сп`яніння, а саме ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд з метою визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

За клопотанням ОСОБА_1 , з метою повного та всебічного встановлення обставин виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , в судовому засіданні, як свідка було допитано ОСОБА_2 , яка повідомила, що була свідком події, оскільки їхала разом з ОСОБА_1 в його автомобілі. Зазначила, що останній у стані алкогольного сп`яніння не перебував, йому працівники поліції запропонували пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, але не пропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 відмовився їхати до закладу охорони здоров`я, оскільки віз в автомобілі дітей та свідка, яких не міг залишити самих на дорозі.

Суд не вбачає підстав для неврахування показів цього свідка, оскільки останню було приведено до присяги свідка, роз`яснено відповідальність за завідомо неправдиві показання. При цьому показання свідка узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 та не суперечать іншим доказам у справі про адміністративне правопорушення.

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №328752, суд виходить з наступного.

Так, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від «проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння».

Варто зазначити, що Інструкція № 1452/735, розрізняє 2 види огляду 1) на місці зупинки транспортного засобу; 2) у найближчому закладі охорони здоров`я.

При цьому, враховуючи п. 1, 7, 10 Розділу ІІ та додаток №2 до Інструкції, повною назвою огляду на місці зупинки транспортного засобу є «огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів».

Водночас, виходячи з пунктів 6, 15-23 Розділу ІІІ Інструкції та додатків 3-5 до Інструкції, назвою огляду в найближчому закладі охорони здоров`я є «медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Як встановлено судом, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився саме від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому в протоколі немає жодної згадки про відмову водія від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів.

Таким чином, зміст протоколу про адміністративне правопорушення жодним чином не спростовує повідомлені в судовому засіданні ОСОБА_1 обставини щодо порушення порядку виявлення ознак сп`яніння.

Досліджений в судовому засіданні відеозапис також не спростовує доводів ОСОБА_1 , оскільки зафіксована на ньому інформація не містить відомостей, які б свідчили, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів і він відмовився від проходження такого огляду.

Надаючи оцінку долученому до протоколу відеозапису, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Поліцією в своїй діяльності застосовуються технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання ПДР.

Згідно із п.п. 4, 5 Розділу П Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 р. №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки початок відеозапису ведеться не з моменту початку зупинки водія та виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння. Цей відеозапис (файл з назвою «0000000__0002») є лише фрагментом повного відеозапису і має загальну тривалість лише 2 хв 34 сек.

Відсутність безперервного відеозапису ставить під сумнів законність проведення поліцейськими вказаних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення.

З метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, судом було витребувано повний та безперервний відеозапис (тобто у відповідності до вимог п. 5 Розділу П Інструкції 1026) щодо обставин виявлення у водія ОСОБА_1 05 травня 2023 року о 19 год 20 хв по вул. Підлиманській, у смт. Борова, Харківської області ознак алкогольного сп`яніння, відмови останнього від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 328752 від 05.05.2023.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, було залучено двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

З метою встановлення усіх обставин справи, перевірки повідомлених ОСОБА_1 обставин, перевірки дотримання процедури виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та наявності підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, судом було здійснено виклик в судове засідання зазначених свідків з метою їх безпосереднього допиту в судовому засіданні про відомі їм обставини. Однак в судове засідання свідки не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про судове засідання були повідомлені належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе обмежитись дослідженням їх письмових пояснень, які долучені до матеріалів справи.

З досліджених в судовому засіданні письмових пояснень свідків встановлено, зокрема, що «… ОСОБА_8 було запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння, на що ОСОБА_9 відмовився….». При цьому, ані пояснення свідка ОСОБА_6 , ані пояснення свідка ОСОБА_7 не містять конкретизації щодо того, який саме вид огляду був запропонований ОСОБА_1 .

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази (протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис та пояснення свідків) жодним чином не спростовують доводів ОСОБА_1 про порушення порядку виявлення ознак стану сп`яніння, при цьому докази сторони захисту, зокрема показання свідка, навпаки підтверджують доводи ОСОБА_1 про відсутність пропозиції пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів.

За таких обставин, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не доводять поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 328752.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Слід звернути увагу, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки він не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява N 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року).

З наведеного слідує, що відомості, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення повинні підтверджуватись долученими у встановленому законом порядку доказами, які відображають у своїй сукупності всю суть обставин інкримінованої протиправної поведінки правопорушника, що наведена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Спираючись на положення ч.1ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах, а також на встановлені обставини цієї справи, суддя приходить до висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація є сумнівними. Наявність цих сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Крім цього, суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, що є недопустимим.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені обставини, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 9, 130, 245, 247, 251, 252, 256, 266, 278, 280 КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд Харківської області.

Суддя А.М.Тимченко