Справа № 645/1215/19
Провадження № 3-в/645/21/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Федорової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Жамгаряна А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про вирішення питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.04.2019 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 183-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, -

в с т а н о в и в:

Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01.04.2019 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком на 120 годин.

02.11.2023 року до суду надійшло подання Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про давність виконання судового рішення.

В обґрунтування подання зазначено, що 17.04.2019 року Немишлянський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області прийняв до виконання копію постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.04.2019 року відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 28.05.2019 року ОСОБА_1 прибув до органу з питань пробації, де був ознайомлений з питанням та умовами відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно-корисних робіт, проте направлення до місця відбування суспільно-корисних робіт брати відмовився, після чого до орган пробації не з`являвся і змінив місце мешкання. Тривалий час встановити місце мешкання ОСОБА_1 не вдавалось можливим, подання щодо виконання постанови про накладення адміністративного стягнення судами не задовольнялись. Станом на 30.10.2023 року ОСОБА_1 не приступив до відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, проте було проведено ряд заходів для з`ясування його місцезнаходження та встановлено, що останній перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою з в/ч НОМЕР_1 , в якій вказано, що солдат ОСОБА_1 , зарахований до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 , де проходить службу по теперішній час, та військовим квитком № НОМЕР_2 . Строки давності за постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.04.2019 року відносно ОСОБА_1 закінчились 12.04.2021 року. Враховуючи, що ОСОБА_1 не ухиляється від відбування адміністративного стягнення, та наданий час перебуває в лавах ЗСУ, орган пробації просить суд вирішити питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді громадських робіт, накладеного постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.04.2019 року відносно ОСОБА_1 , за ст. 183-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Представник Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду подання повідомлялася судом своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд подання за її відсутності та просила суд його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явилась,про час та місце розгляду подання повідомлявся судом своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд подання за її відсутності, проти його задоволення не заперечувала.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду подання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(даліКонвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4Рекомендації №R(91)1Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Крім цього, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло два роки.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст. 303, 304 КУПАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про вирішення питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисним робіт, накладеного постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.04.2019 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 183-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.04.2019 року, за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення,

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова складена 13.11.2023 року.

Суддя О.В. Федорова