провадження № 33/824/5935/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Направлено ОСОБА_1 як особу, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до Центру сім`ї Дарницького району міста Києва, за адресою: м. Київ, вул. Ялтинська, 14. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 11 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу.

19 грудня 2023 року матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли на адресу Київського апеляційного суду.

20 грудня 2023 року матеріали справи про адміністративне правопорушення передано головуючому судді.

У апеляційній скарзі апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, обґрунтовуючи тим, що письмову копію оскаржуваної постанови він не отримував, а з її текстом ознайомився у Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 05 грудня 2023 року.

Однак, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та зміст вказаного клопотання апелянта, апеляційний суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає, а апеляційну скаргу, відповідно, необхідно повернути особі, яка її подала, з таких підстав.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Згідно ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення строку на подачу скарги, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

У своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте можливість суду щодо поновлення строку не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»). При визначенні наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особі вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Для особи, яка оскаржує рішення, ухвалене за викликом цієї особи у справі про адміністративне правопорушення, початком (початковим моментом) перебігу строку для подання апеляційної скарги є момент проголошення такого рішення.

Апеляційний суд звертає увагу апелянта на те, що перебіг строку на апеляційне оскарження постанови суду, що прийнята за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення згідно положень ст. 294 КУпАП, розпочинається з дня винесення такої постанови судом, а не з дня отримання копії постанови учасником справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова була винесена Дарницьким районним судом м.Києва 06 листопада 2023 року.

Отже, у даній справі перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався з 06 листопада 2023 року та закінчився 15 листопада 2023 року.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга була направлена до суду першої інстанції 11 грудня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні 06 листопада 2023 року під час винесення постанови, тобто апелянт був обізнаний про результат розгляду справи про адміністративне правопорушення 06 листопада 2023 року.

Отже, суд враховує, що апелянт достеменно знав і не міг не знати про те, що суддею у відповідний день буде прийняте рішення, був присутній під час винесення оскаржуваної постанови, відомостей про складення судом першої інстанції 06 листопада 2023 року лише вступної та резолютивної частини постанови матеріали справи не містять, у зв`язку з чим апеляційний суд не погоджується з тим, що початком перебігу строку для подання апеляційної скарги є день отримання копії судового рішення.

Апеляційний суд зауважує, що сам по собі факт неотримання копії постанови, за наявності обставин щодо обізнаності із результатом розгляду справи, не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови.

Апелянт не зазначає поважних причин, які перешкоджали йому звернутися до суду з апеляційною скаргою протягом строку на апеляційне оскарження, тобто до 15 листопада 2023 року включно.

Отже, на думку апеляційного суду, вказані апелянтом обставини пропуску строку апеляційного оскарження не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, так як будь-яких об`єктивних перешкод для реалізації свого права на оскарження прийнятої судом постанови в строки, визначені ст.294 КУпАП, ОСОБА_1 не мав.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи самостійним суб`єктом оскарження, не скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в строки, що визначені чинним законодавством та, зважаючи на відсутність перешкод для реалізації такого права, пропустив такий строк без поважних причин.

При цьому слід зауважити, що, розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу на те, що жодних доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційному суду не надано.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2023 року, тому апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2023 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 листопада 2023 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Березовенко