Справа № 591/8239/23 Провадження № 3/591/2862/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2023 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Сорока М.Р., за участю секретаря судового засідання Яковенко А.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Марченка І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , військовослужбовця НОМЕР_1 ,

за ч.5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу водій ОСОБА_1 15.09.2023 року о 12 год. 45 хв. у м. Сумах по вул. Харківська, 22, керував транспортним засобом ВАЗ 21063 не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП. За даним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №619269.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що вчинив так у стані крайньої необхідності, пояснив, що служить в ДФТГ на посаді кулеметника, 15.09.2023 його по тривозі близько 12 години викликали по телефону у зв`язку з інформацією про спрямування шахедів на м.Суми, через 10 хв. він повинен був бути у певній точці збору, після чого всі організовано виїздили до місця знаходження ППО. Він намагався викликати таксі, але не було вільних автомобілів, тому скористався власним автомобілем у зв`язку з виключною необхідністю оборони території держави. На даний час проходить навчання у автошколі.

Захисник у судовому засіданні просив провадження у справі закрити на підставі п. 4 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши адміністративні матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини (Постанова Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного суду від 21 грудня 2018 року в справі № 686/5225/17).

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Аналізуючи наведені обставини та твердження правопорушника щодо наявності крайньої необхідності, суд виходить з того, що згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

За законом, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення.

У ході розгляду справи, суд оцінює не тільки дані, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й докази, які представлені особою в порядку захисту.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, проте на нього не може бути накладене адміністративне стягнення, оскільки правопорушення було вчинено в стані крайньої необхідності, тобто своїми діями він відвертав настання більшої можливої шкоди, аніж суспільна небезпека від порушення Правил дорожнього руху України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст.ст. 17, 18 КУпАП у зв`язку із перебуванням його у стані крайньої необхідності, а провадження у справі закрити, з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 247 КУпАП..

Керуючись ст. 17, 18, ч.5 ст. 126, п. 4 ч. 1 ст. 247, ст. 283, ст. 284 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя М.Р.Сорока