ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7791/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (протокол серії ВАВ № 274148),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 01.11.2023 року близько 15 год. 00 хв., перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного, економічного та фізичного характеру по відношенню до своєї дружини - ОСОБА_2 , в ході якого ображав її нецензурними словами, кидався у бійку та забирав її особисті документи, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у її відсутність. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 173-2 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 173-2 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.

Клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Так, положеннями статті 173-2 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, тобто вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В своїй заяві ОСОБА_2 зазначила про те, що її чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.11.2023року близько 15 год. 00 хв., вчинив відносно неї домашнє насильство фізичного та економічного характеру, в ході якого кидався в бійку та забирав особисті документи, чим завдав їй психологічного та фізичного болю.

Крім того, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме даними: протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 ; письмових пояснень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із яких слідує, що 01.11.2023 року вона дійсно викликала наряд поліції, оскільки її чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив відносно неї дії фізичного та економічного характеру, а саме кидався у бійку та не давав їй, її особисті документи, чим завдав психологічного та фізичного болю; рапорту працівника поліції, з якого слідує, що 01.11.2023 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 53299 від 01.11.2023 року як «Домашнє насильство», в результаті опрацювання вказаної інформації було встановлено, 01.11.2023 о 15:18 зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 01.11.2023 о 15:17 за адресою: АДРЕСА_1 , чоловік б`ється та не віддає речі та документи на розлучення. Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 . По прибуттю на місце було виявлено заявника, яка повідомила про те, що її чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство фізичного та економічного характеру, а саме кидався в бійку та забрав документи, чим завдав психологічного та фізичного болю. По даному факту відносно кривдника складено протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП серії ВАВ № 274148 та винесено терміновий заборонний припис серії АА 261851, а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими під час складання протоколу, згідно яких останній не заперечував того, що дійсно забрав у дружини її документи.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 173-2 ч. 1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя