Справа № 740/3422/23 Головуючий у 1 інстанції Карпусь І. М.
Провадження № 33/4823/814/23
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована по АДРЕСА_1 , проживаюча по АДРЕСА_2 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір 536 грн. 80 коп.

Як установив суд, 29 травня 2023 року о 14 год. 15 хв. по вул. Центральна, біля будинку № 32, у селі Галиця, Ніжинського району Чернігівської області, ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; нечітка мова; почервоніння обличчя; тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. Вважає, що матеріалами справи не доведено факт її відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, з відеозапису вбачається що вона відмовляється від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та погодилась на проходження огляду в лікарні, проте поліцейський замість того щоб доставити її до лікарні неодноразово пропонує їй проходити огляд на місці, чим спонукав її до відмови від проходження. Крім того, поліцейські не роз`яснили взагалі її права та наслідки відмови від проходження огляду. Направлення на огляд у лікарню їй не вручали. Вказує, що вона не працює та не має змоги сплатити штраф у розмірі 17 000 грн.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 та її захисник адвокат Царенко А. А. не прибули. Були повідомлені про день і час проведення судового засідання завчасно. Заяв про перенесення розгляду не подавали.

Переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається з пояснень військовослужбовця НОМЕР_2 ОСОБА_2 , останній, перебуваючи на військовій службі у с. Галиця та проїжджаючи через центр села, побачив невідому йому жінку, яка вживала спиртні напої «Сидр» і після чого сіла за кермо автомобіля ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 та поїхала. Він, спільно зі своїми побратимами зупинив вказаний автомобіль, із-за керма якого вийшла жінка та від якої було чутно запах алкоголю та нечітка мова. Вони відсторонили її від керування та викликали поліцію (а.с. 4)

З відеозапису, долученого до протоколу, зафіксовано зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , яка по приїзду поліцейських не заперечувала, що вжила баночку напою «Сидр», після чого керувала автомобілем.

На виклик військових, поліцейські прибули на місце о 14 год. 53 хв., 29.05.2023. Від водійки був відчутний запах алкоголю з порожнини рота; у неї була нечітка мова; почервоніння обличчя; тремтіння рук.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

На вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 спитала, чи є різниця між оглядом на місці та в лікарні і чи щось від цього змінюється, на що поліцейський відповів, що в лікарні огляд проводитиметься з використанням такого ж приладу. При цьому поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що відмовитися від огляду на стан алкогольного сп`яніння є її правом, після чого ОСОБА_1 зазначила, що вона відмовляється від огляду на стан сп`яніння на місці і в лікарні та відразу запитала у поліцейського, який їй буде штраф та інші обмеження прав, на що поліцейський відповів, що їй все роз`яснить суддя. У подальшому поліцейським у присутності ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Видача водію направлення на проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння чинним законодавством не передбачена. Таке направлення оформлюється поліцейським виключно для лікаря закладу охорони здоров`я, а у разі відмови водія від проходження такого огляду, логічним є його відсутність.

За змістом ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Оскільки, ОСОБА_1 на виклик суду не прибула, про наявність оскаржуваної постанови дізналася лише після спливу десятиденного терміну на її оскарження, наявні підстави для поновлення строку на оскарження.

При цьому, подавши апеляційну скаргу на рішення суду, апелянт не навела підстав на спростування висновків суду і з якої причини вона не виконала свого обов`язку як водій транспортного засобу, відмовилася від проходження медичного огляду на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я, що їй перешкоджало пройти медичний огляд самостійно, протягом двох годин з часу її зупинки.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наголошуючи на тому, що поліцейськими та судом були порушені її права, ОСОБА_1 не звернула уваги на те, що докази таких порушень відсутні, в той час як вона сама окрім прав, наділена ще й обов`язками, які повинна неухильно виконувати, тим більше, керуючи джерелом підвищеної небезпеки автомобілем.

Таким чином, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, є обґрунтованими.

Дане правопорушення вчиняється водіями тільки навмисно, а тому не зважаючи на те, що ОСОБА_1 не має постійної роботи, чинний закон прямо забороняє будь-яку поблажливість до водіїв за такі правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець