Справа № 189/2415/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.11.2023 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Редько О.В.,

при секретарі Тахтаровій В.С.,

за участю потерпілої - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт Покровське справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції № 5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ч. 1 ст. 130, ст. 124, Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130, ст.124, КУпАП.

Постановою суду від 06.09.2023 року справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.130, ст. 124 об`єднано в одне провадження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 257115 від 18.06.2023 року, 18.06.2023 року о 15 год. 15 хв. водій ОСОБА_2 , по вул. Центральна в с. Маломихайлівка, керував автомобілем Ford Transit д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Drager 6810». Результат огляду 0,51%о.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 257116 від 18.06.2023 року, 18.06.2023 року о 15 год. 15 хв. водій ОСОБА_2 , по вул. Центральна в с. Маломихайлівка, керував автомобілем Ford Transit д/н НОМЕР_2 , не переконався під час здійснення обгону, що транспортний засіб мопед YAMAHA 49,9 см? під керуванням водія ОСОБА_1 , яким рухалася попереду на тій самій смузі руху в попутному напрямку, в безпечному здійсненні обгону, так як водій мопеда YAMAHA, ОСОБА_1 увімкнула показник повороту ліворуч та почала здійснювати поворот ліворуч. Внаслідок чого сталася ДТП. В результаті ДТП водій мопеда YAMAHA ОСОБА_1 отримала тілесні травми.

Представник ОСОБА_2 адвокат Кубрак В.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просить провадження у справі відносно ОСОБА_2 за. ст. 124, КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, визначеного ч.2 ст. 38 КУпАП. Разом з тим, представник ОСОБА_2 Кубрак В.В. надав до суду клопотання, в якому просить провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 257115 від 18.06.2023 року ОСОБА_2 18.06.2023 року о 15 год. 15 хв. по вул. Центральна в с. Маломихайлівка керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на cтан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» 6810 без присутності двох свідків, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП. В графі свідки зазначено відеозапис з нагрудної бодікамери, але не вказано, з якої саме. ОСОБА_2 своєї вини не визнає, і вважає, що поліцейський незаконно склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки освідування на стан алкогольного сп`яніння проводилось поліцейським із порушенням вимог діючого законодавства та із застосуванням приладу Драгер, який не пройшов у встановлений 6-ти місячний строк технічне обслуговування калібровку, а також без участі двох свідків, як того вимагає ч.2 ст. 266 КУпАП. Поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення додано СD диск із одним уривком відеозапису подій, які відбувались. Відеозапис, який здійснювався із нагрудної камери поліцейського, має бути повним, а не його окремі кориговані частини, який надав поліцейський, та який не фіксує саме правопорушення. Крім того, матеріали справи не містять направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, а тому вважає, що в його діях відсутні події і склад даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 заявила, що ОСОБА_2 має відшкодувати збитки, які завдані внаслідок ДТП. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Як встановлено матеріалами справи, водію ОСОБА_2 інкримінується керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, в порушення вищевказаних вимог, до матеріалів справи не додано направлення про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медзакладі.

У відповідності до п.п. 2.5, 3.3 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) забезпечується кожен працівник патрульної поліції, який заступає на зміну, в будь-якому випадку хоча б однією нагрудною камерою (відеореєстратором) забезпечується екіпаж. Нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами.

Окрім того, у протоколі про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото чи відеозапис порушення. Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 13 лютого 2020 у справі № 524/9716/16-а.

Якщо протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, цей доказ є неналежним.

Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 15 листопада 2018 у справі №524/5536/17.

У даному випадку у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №257115 від 18.06.2023 року зазначено: «відеозапис з нагрудної камери», однак, не зазначено точну марку, модель, а також серійний номер пристроїв, на який здійснювався відеозапис, що дозволило б однозначно ідентифікувати вказані пристрої.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення у розумінні вимог закону не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено вказані відеозаписи, а тому вони не можуть вважатися належними доказами. Так, профільна Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння (п.п. 3-4 Розділу ІІ) передбачає, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Однак, в матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Таким чином, доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що при складанні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_2 працівниками поліції не долучено безумовних та переконливих доказів об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення та вини, що свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суддя, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Разом з тим, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, повністю підтверджується матеріалами справи - протоколом про адміністративне правопорушення від 18.06.2023 року, копією реєстрації про ДТП, схемою, фототаблицею, письмовими поясненнями. Отже, судом встановлено наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В той же час частиною другою статті 38 КУпАП встановлені строки накладення адміністративного стягнення, які становлять три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення. Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Отже, хоча й вина ОСОБА_2 і підтверджується матеріалами справи, однак на момент розгляду адміністративного матеріалу сплинув тримісячний строк з дня вчинення адміністративного правопорушення, встановлений ч.2 ст.38 КупАП. Таким чином, суд вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП підлягає закриттю. В зв`язку з вищенаведеним і керуючись ст. ст. 38, 245, п.1 ч.1 ст.247, 251, 266, 280 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: О.В. Редько