ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 671/2180/23

Провадження № 33/4820/609/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Півовара В.О.

захисника Кордас Ж.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кордас Ж.А. на постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Постановою судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Відповідно до постанови судді, 17.09.2023 о 23 год. 25 хв. на автомобільній дорозі М-30 Стрий Ізварине 215 км, в с. Війтівці, водій ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL ASCONA д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановлено законом порядку, проводився на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням приладу «Драгер» № ARLM 0348, що підтверджується тестом № 515 з результатом 2,26 проміле, чим порушив п. 2.9А ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із рішенням судді, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвокат Кордас Ж.А. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалену постанову та ухвалити нове рішення, яким призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн без позбавлення права керування транспортним засобом.

Наголошує, що вказане рішення було ухвалено судом без участі ОСОБА_1 та без його належного повідомлення про дату та час судового засідання, оскільки належним повідомленням особи слід вважати лише повістку суду, а зазначені у протоколі орієнтовні дата та час судового засідання не можуть вважатися таким належним повідомленням. Зазначене свідчить про грубе порушення судом норм процесуального права.

Окрім того, адвокат зауважує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, несе службу в посиленому режимі, що є об`єктивною причиною неможливості з`являтися в судові засідання.

ОСОБА_1 свою вину у скоєному визнає, щиро розкаюється, просить суд суворо не карати й врахувати, що він займає посаду водія в другому взводі охорони роти другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому для вчасного прибуття на службу при заступанні на добове чергування та оперативного прибуття в разі оголошення команди «Збір особового складу» нагально потребує транспортний засіб.

Крім того, його посадові обов`язки безпосередньо пов`язані з керуванням транспортним засобом, а тому посвідчення водія йому обов`язково потрібне для виконання своїх службових обов`язків.

Захисник зауважує, що командування відділу характеризує ОСОБА_1 лише з позитивної сторони, як добре підготовленим в професійному відношенні, відповідально відноситься до виконання службових обов`язків, має високий рівень бойової готовності та високий стан військової дисципліни. Також ОСОБА_1 має на вихованні трьох малолітніх дітей, про яких він зобов`язаний піклуватися та забезпечувати їм належний рівень життя та виховання, а позбавлення його права керування транспортним засобом призведе до втрати професійної спроможності, а отже і можливості піклуватися про своїх дітей.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Кордас Ж.А. підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати ухвалену постанову та постановити нове рішення, яким призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, з наведених у апеляційній скарзі підстав.

Крім того, в своїх поясненнях захисник звертає увагу на порушення процедури огляду ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем на стан сп`яніння, оскільки огляд військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного сп`яніння врегульований ст.266-1 КУпАП, такий огляд проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, тоді як проведення огляду з порушенням цієї статті вважається недійсним. З цих підстав захисник також просила визнати недійсним огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння та закрити провадження.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судові засідання 09.11.2023 на 09.00, 27.11.2023 на 09.00 та 13.12.2023 на 09.30 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду (а/с 37, 43, 49), поважних причин не повідомляв, що не перешкоджає апеляційному розгляду відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кордас Ж.А., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Кордас Ж.А. не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, просить не застосовувати до останнього позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем та його посадові обов`язки безпосередньо пов`язані з керуванням транспортним засобом.

У ході апеляційного розгляду встановлено, що зміст оскаржуваної постанови судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2023 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею першої інстанції розглянуто повно та всебічно, відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

Суд встановив, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9 ПДР України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Свою вину за порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 визнає, не оскаржує факт доведення наявності у його діях ознак адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, тому апеляційний суд, застосовуючи положення статті 294 КУпАП, не перевіряє ці обставини.

Щодо доводів сторони захисту про незастосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами зазначаю наступне.

Згідно зі статтею 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

За приписами статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.

Суддя за результатами розгляду цієї справи, застосовував до правопорушника стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Зауважую, що законодавець у санкції не передбачив можливість альтернативи основного та додаткового покарань, тому дискреційні повноваження суду обмежені імперативно встановленими нормами при обранні та застосуванні до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи, що захисник Кордас Ж.А. просить застосувати фактично правила статті 69 КК України, що є не аналогією права, а аналогією закону, та не застосовувати до ОСОБА_1 позбавлення права керувати транспортними засобами, то виходячи з системного аналізу зазначених вище норм КУпАП, доходжу висновку про неможливість застосування при розгляді справи про адміністративне правопорушення аналогії закону. Законодавство України про адміністративні правопорушення, на відміну від законодавства про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

Ті обставини, що ОСОБА_1 характеризується лише з позитивної сторони, відповідально відноситься до виконання службових обов`язків, має високий рівень бойової готовності та високий стан військової дисципліни, виховує та утримує трьох малолітніх дітей, не можуть стати підставами для незастосування до нього обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. В інакшому випадку, порушуватиметься принцип правової визначеності, який є невід`ємною складовою верховенства права, та гарантує, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки справу було розглянуто без його участі та без його належного повідомлення відповідно до статей 268, 277-2 КУпАП, вважаю необґрунтованими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 356123 ОСОБА_1 було повідомлено про призначення розгляду адміністративної справи в Волочиському районному суді Хмельницької області на 04.10.2023, а також роз`яснено права, передбачені статтею 63 Конституції України і статтею 268 КУпАП, що підтверджується його власноручним підписом.

Із заявою про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 в суд не звертався, а тому відповідно до положень частини 1 статті 268 КУпАП суд першої інстанції правомірно розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводи сторони захисту, що належне повідомлення особи можливе лише шляхом направлення повістки у порядку статті 277-2 КУпАП, не заслуговують на увагу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2018 року у справі «Созонов та інші проти України» зазначив, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення (див. рішення у справі «Ганкін та інші проти Росії» (Gankin and Others v. Russia). У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні (див. рішення у справі «Заводнік проти Словенії» (Zavodnik v. Slovenia)).

Так, повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення. Законодавець поклав обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Однак, зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим. Тобто, важливим є, щоб особа фактично знала про дату, час та місце призначеного судового засідання.

Так само Велика Палата Верховного Суду у постанові від 2 вересня 2021 року у справі № 800/23/17 висновувала, що сам факт надіслання особам, які притягаються до адміністративної відповідальності, повісток про розгляд справ про адміністративні правопорушення не є безспірним доказом вручення повісток таким особам.

Таким чином, у питанні повідомлення особи про розгляд справи важливим є не форма такого повідомлення, а доведення до особи інформації про призначене судове засідання та її обізнаність про останнє. У подальшому особа може скористатися своїм правом та з`явитися у судове засідання або проігнорувати його на власний розсуд.

Отож, доходжу висновку, що оскільки ОСОБА_1 був проінформований працівниками поліції про дату, час та місце цього провадження про адміністративне правопорушення шляхом внесення цієї інформації до протоколу про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 ознайомився та підписав, суддя правомірно розглянув справу за його відсутності у порядку статті 268 КУпАП. Окрім того, ОСОБА_1 звернувся до професійного адвоката, подав апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, а отже скористався своїм правом на захист.

У додаткових поясненнях сторона захисту стверджує, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, про що працівникам поліції було відомо на момент проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, тому останні мали керуватися положеннями статті 266-1 КУпАП. Однак, вважаю таке твердження адвоката хибним з огляду на наступне.

Кодекс України про адміністративні правопорушення на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13.12.2022 (набрав чинності 27.01.2023) був доповнений статтею 266-1 КУпАП, яка встановлює порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Тобто, зазначений порядок поширюється на осіб, які безпосередньо виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Вказана норма застосовується лише в разі скоєння військовослужбовцем військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б КУпАП, та не стосується спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу.

Утім, матеріали справи не містять відомостей про те, що у визначений в протоколі час водій ОСОБА_1 перебував при виконанні обов`язків військовослужбовця.

Крім того, відповідно до вимог частини 1 статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.

Тож, за таких обставин, ОСОБА_1 відноситься до осіб, які несуть адміністративну відповідальність за порушення Правил дорожнього руху на загальних підставах, тому порядок огляду водія, який не перебував під час виконання обов`язків військової служби та який керував власним транспортним засобом, враховуючи положення статті 15 КУпАП, здійснювався в загальному порядку, який передбачений статтею 266 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Суддя суду першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та правильно визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах строку, передбаченого статтею 38 КУпАП.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кордас Ж.А., оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2023 року, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кордас Ж.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя