ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Бровко О.М., представника Плотниченка Д.Г., переглянувши апеляційну скаргу захисника, на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2023 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 06 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн., і стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_1 14 вересня 2023 року о 14 годині 11 хвилин, керуючи автомобілем «Фіат», д/н НОМЕР_1 , перед початком та зміною напрямку руху справа наліво в районі буд. № 35-а по вул. Володимира Вернадського в м. Дніпрі не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним зліва автомобілем «БМВ», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальні збитки та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

В апеляційній скарзі захисник Бровко О.М. просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обгрнутовані тим, що рішення суду І інстанції незаконне, оскільки справу розглянуто неповно, і районний суд не прийняв рішення щодо клопотання про призначення експертизи. При цьому районний суд перебрав на себе повноваження експерта зробивши висновок щодо траєкторії руху ТЗ, механізму дорожньої обстановки, характеру пошкоджень. Захисник вказує, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 на момент маневру розвороту перебував на одній смузі, що й автомобіль БМВ, який повинен був дотриматися вимог п. 12.3 ПДР України.

В апеляційному суді захисник підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення адвокатів перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 на момент маневру розвороту перебував на одній смузі, що й автомобіль БМВ, який повинен був дотриматися вимог п. 12.3 ПДР України. Але апеляційний суд вважає, що такі доводи апеляційної скарги необґрунтовані, а версія захисту перевірялася судом І інстанції, яким надана належна оцінка показам правопорушника.

Винність ОСОБА_1 підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; схемою місця ДТП на якій зафіксована ділянка дороги не відбулося зіткнення, рух ТЗ, місце зіткнення, розташування автомобілів після зіткнення, а на зворотному боці зафіксовані пошкодження автомобілів; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , яка зазначила, що рухалася по головній дорозі по вул. Володимира Вернадського в бік прос. Д. Яворницького в цей момент з парковочного місця виїхав автомобіль, ОСОБА_2 натиснула на педаль гальм, але сталося зіткнення. Також вина підтверджується самими письмовими поясненнями ОСОБА_1 , яка зазначила, що виїжджаючи з парковочного місця не побачила інший автомобіль та відбулося зіткнення.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не міг повністю перебувати на полосі руху автомобіля БМВ, яким керувала ОСОБА_2 , і виконувати маневр повороту ліворуч, оскільки в такому разі зіткнення відбулося б задню частину автомобіля «Фіат», враховуючи місце зіткнення зафіксоване на схемі ДТП. В той же час, автомобіль Фіат має пошкодження з лівої передньої сторони автомобіля, а не задньої частини.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не дотрималася вимог п.10.1 ПДР України, і вчинила адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що суд не призначив експертизу, тим самим неповно розглянув справу, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідно змісту до ст. 273 КУпАП, експерт призначається в разі необхідності спеціальних знань. Разом з цим, в даній справі необхідності в залучені експерта не має, так як не виникають сумніви, що водій ОСОБА_1 не дотрималася п. 10.1 ПДР України.

Необгрунтованими є доводи апеляційної скарги, що районний суд перебрав на себе повноваження експерта зробивши висновок щодо траєкторії руху ТЗ, механізму дорожньої обстановки, характеру пошкоджень, оскільки суд І інстанції відображав мотиви свого рішення відповідно до наявних в матеріалах справи доказах.

Стосовно наданого стороною захисту висновку експертного дослідження, то він не спростовує висновки суду І інстанції щодо недотримання ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР України, а навпаки підтверджує його, так як у висновку теж встановлено недотримання останньою вимог п. 10.1 ПДР України. Що стосується висновків експерта щодо дій ОСОБА_2 , то апеляційний суд не може взяти їх до уваги, оскільки не розглядає справу стосовно іншого учасника ДТП. Справа розглядається лише стосовно особи, якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Отже суд І інстанції приймаючи рішення встановив фактичні обставини, які відповідають події дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Бровко О.М. - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. і стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький