Справа № 504/4984/23
Номер провадження 3/504/3095/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка займає посаду в.о. генерального директора КНП «ООПЛ №2» ООР, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 17.01.2000 Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор повідомив, що вважає що у діях ОСОБА_1 наявні подія та склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, тому її слід визнати винуватою та накласти адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті та долучив висновок про наявність в діях особи події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, вину у вчиненому правопорушенні не визнала, повідомила суд, що одноразову допомогу вона нарахувала собі до виплати на підставі наказу МОЗ від 03.07.2023 року, а тому не вбачає в своїх діях ознак адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

ОСОБА_1 , будучи виконуючою обов`язки генерального директора комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна психіатрична лікарня №2» Одеської обласної ради» (далі - КНП «ООПЛ №2»ООР», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-УІІ «Про запобігання корупції» (далі - Закону) і примітки до ст. 172-7 КУпАП, в порушення ст. 28 Закону, не повідомила безпосереднього керівника - Департамент охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації про виникнення у неї реального конфлікту інтересів під час підписання наказу №110/1 від 01.08.2023 «Про виплату винагороди ОСОБА_1 », згідно якого нараховано та виплачено одноразову винагороду у розмірі одної середньомісячної заробітної плати їй особисто, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Вказане підтверджується даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення від 09.11.2023 року № 1776/2023;

-розпорядження Одеської обласної державної адміністрації №99/к-2023 від 17.05.2023 «Про призначення виконуючою обов`язки генерального директора КНП «ООПЛ №2»ООР»», згідно якого ОСОБА_1 призначено на посаду в.о. генерального директора КНП «ООПЛ №2»ООР»;

- статуту КНП «ООПЛ №2»ООР» (затвердженого рішенням Одеської обласної ради №984-VІІІ від 19.06.2019 року), згідно п. 1.1. розділу 1 якого, КНП «ООПЛ №2»ООР» є неприбутковим та лікарняним закладом охорони здоров`я унітарним комунальним некомерційним підприємством, а також об`єктом права спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст області, інтереси яких представляє Одеська обласна рада. Згідно пункту 1.3 Статуту КНП «ООПЛ №2»ООР» постійний контроль за виконанням статутних завдань підприємства здійснює Департамент охорони здоров`я Одеської обласної держаної адміністрації. Відповідно до розділу 1 Статуту КНП «ООПЛ №2»ООР» є юридичною особою, має самостійний баланс, круглу печатку зі своїм найменуванням, бланки зі своєю назвою, а також бланки організаційно-розпорядчої документації штами, необхідні для організації своєї роботи. Також, згідно статуту поточне керівництво підприємством здійснює керівник підприємства-генеральний директор, який призначається на посаду і звільняється з неї відповідно до порядку, визначено чинним законодавством та відповідним рішенням Одеської обласної ради.

- посадової інструкції в.о. генерального директора КНП «ООПЛ №2»ООР» ОСОБА_1 , згідно якої, в.о. директора має право: діяти без довіреності від імені підприємства, представляти його інтереси в державних органах, на підприємствах організаціях, установах, судах, здійснювати загальне керівництво діяльністю і видавати розпорядження з питань, що входять у його компетенцію; видавати накази і давати вказівки, обов`язкові для всіх працівників підприємства; затверджувати положення про структурні підрозділи і відділи, посадові обов`язки працівників підприємства; здійснювати прийом на роботу і звільнення працівників підприємства, застосовує заходи заохочення і накладає стягнення; надавати на затвердження фінансовий план і звітує за його виконання; встановлювати посадові оклади, надбавки, премії в межах своєї компетенції і коштів на оплату праці та інше;

- наказу Міністерства охорони здоров`я України №99-кн від 03.07.2023 «Про нагородження Почесною грамотою та Подякою Міністерства охорони здоров`я України» в.о. генерального директора КНП «ООПЛ №2»ООР», згідно якого ОСОБА_1 було нагороджено Почесною грамотою Міністерства охорони здоров`я України;

- наказу №110/1 від 01.08.2023 «Про виплату винагороди ОСОБА_1 », згідно якого останній нараховано та виплачено одноразову винагороду у розмірі одної середньомісячної заробітної плати, згідно пункту 1.4. Положення про відомчі заохочувальні відзнаки Міністерства охорони здоров`я України. Наказ виданий безпосередньо ОСОБА_1 та підписано останньою.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 1 Закону та п. 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

У ст. 1 Закону визначено, що приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

У ст. 41 Закону встановлено: особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Згідно частини першої статті 28 Закону, особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У тому числі, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-7 КУпАП встановлюється відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Під час дослідження матеріалів встановлено, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №99-кн від 03.07.2023 «Про нагородження Почесною грамотою та Подякою Міністерства охорони здоров`я України» в.о. генерального директора КНП «ООПЛ №2»ООР» ОСОБА_1 було нагороджено Почесною грамотою Міністерства охорони здоров`я України. В подальшому, в.о. генерального директора КНП «ООПЛ №2»ООР» ОСОБА_1 , виконуючи передбачені Статутом службові повноваження, підписала наказ №110/1 від 01.08.2023 «Про виплату винагороди ОСОБА_1 », згідно якого нараховано та виплачено одноразову винагороду у розмірі одної середньомісячної заробітної плати її особисто згідно пункту 1.4. Положення про відомчі заохочувальні відзнаки Міністерства охорони здоров`я України.

У пункті 1.4. Положення про відомчі заохочувальні відзнаки Міністерства охорони здоров`я України, вказано, що нагородженим Почесною грамотою працівникам підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України, та працівникам, зазначеним в абзаці четвертому пункту 1.2 розділу I цього Положення, може виплачуватись одноразова винагорода за рахунок коштів підприємства, установи, організації, де вони працюють, згідно з рішенням керівника. Розмір такої допопомоги не вказаний.

Закон виокремлює два види конфлікту інтересів: потенційний конфлікт інтересів у особи наявний приватний інтерес у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Також, Закон визначає, що певні особи зобов`язані, зокрема, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника. У випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі вона повідомляє Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

В судовому засіданні встановлено, що підписуючи наказ №110/1 від 01.08.2023 про нарахування та виплату самій собі одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 діяла в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки не могла об`єктивно визначити розмір такої грошової допомоги і такий не визначено в жодному нормативному акті. Підписуючи такий наказ, ОСОБА_1 мала приватний інтерес, щодо збільшення розміру такої грошової винагороди. Таким чином, між приватним інтересом ОСОБА_1 , що полягає у бажанні отримати виплату у вищому розмірі, та службовим повноваженням виникла суперечність, яка впливає на її об`єктивність при вчиненні зазначених дій, що є реальним конфліктом інтересів, про наявність котрого остання мала повідомити відповідних суб`єктів.

Таким чином оцінивши в сукупності зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , скоїла адміністративне правопорушення, а її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП за ознакою неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, її майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинення правопорушення.

Таким чином, суд вважає необхідним застосувати до порушниці адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,8 грн.

Керуючись ст. ст. 172-7, 245, 280, 283-285 КУпАП, статтею 4 Закону України "Про судовий збір", суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 150 (ста п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,8 (п`ятсот тридцять шість) гривень (вісімдесят) копійок.

Реквізити для сплати судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів