Справа № 137/939/23
Провадження № 33/801/1092/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Верещинська Я. С.
Доповідач: Мішеніна С. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду Мішеніна С.В.

за участю

захисника: Вересюка М.В.

зі секретарем Балдинюк І.Р.

розглянувши апеляційну скаргу захисника Вересюка М.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 25.10.2023 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В с т а н о в и в:

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 25.10.2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 536,80(п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Захисник Вересюк М. В. подав апеляційну скаргу, просив постанову Літинського районного суду Вінницької області від 25.10.2023 року відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що судом, в порушення вимог ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння була зафіксована неуповноваженою на те особою та з порушенням вимог ч.6 ст. 266-1 КУпАП та ч.3 розділу VII Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України , яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 10.10.2016 року № 515.

Вказані обставини були залишені судом першої інстанції поза увагою, наслідком чого є незаконна та протиправна постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Працівниками поліції не було задокументовано та недоведено належними та допустимими доказами факт порушення ОСОБА_1 положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 ЗУ « Про національну поліцію» давали право працівнику поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу.

Вважає, що працівниками поліції, автомобіль ОСОБА_1 зупинено було безпідставно.

Крім того, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом про, що свідчить відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відповідного документу та акту тимчасового затримання транспортного засобу.

На думку захисника, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено склад вказаного у протоколі правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 , тому наявні об`єктивні підстави для закриття провадження у справі, які узгоджуються з положеннями ст.62 Конституції України, практики Європейського суду з прав людини та вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки рішення суду не може грунтуватись на припущеннях та ухвалюватись за існування очевидних сумнівів у доведеності вини, що підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши захисника Вересюка М.В., який просив задоволити апеляційну скаргу, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, виходячи зі змісту ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши рішення суду з урахуванням доводів апеляційної скарги , суд апеляційної інстанції вважає, що суд в дотримання вимог ст. 251, ст. 252, ст. 280 КУпАП належним чином перевірив докази, дав їм відповідну оцінку, проаналізувавши їх в сукупності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 266796 від 07.08.2023 року 07.08.2023 о 01.15 год. на а/д М30 356 км с. Селище водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом т/з Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою приладу Alcotest Drager, згідно якого позитивна проба за тестом склала 1,56 проміле, при безперервній фіксації на портативні відеореєстратори № 473377, 473379, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с.1).

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що працівники поліції діяли всупереч вимогам ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Законом України «Про правовий режим воєнного стану», затвердженого постановою КМУ №573 від 08.07.2020р. визначено порядок здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021р. №1456 уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ).

Все вищевказане узгоджується зі ст.32, 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Факт та причину зупинки транспортного засобу Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 зафіксовано у рапорті поліцейського взводу №2 роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Мандибури Б.П., згідно якого ним в складі наряду Юнкер -101 спільно з сержантом поліції Магденко В.М. 01 год. 15 хв. 07.08.2023 за порушення ПДР, а саме проїзд перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора, було подано сигнал про зупинку за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, а також подачею звукового сигналу автомобілю Фольксваген транспортер , реєстраційний номер НОМЕР_2 на що водій ніяк не відреагував та продовжив рух , даний ТЗ було зупинено шляхом блокування на А/Д М-30 356 км., за допомогою наряду «ЛІЗ-51», водієм виявився ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється військовослужбовцем В/Ч НОМЕР_3 , головний сержант роти, молодший сержант, під час спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ на що він погодився, результат огляду позитивний -1.56 проміле, на останнього було складено протокол за ст. 130 КУпАП серії ДПР18 № 266796 та ст. 122-2 серії ААД № 431721, також винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП, посвідчення водія вилучено серії НОМЕР_4 та видано тимчасовий дозвіл на право керування, даного водія та транспортний засіб було передано Військовій службі правопорядку.

Отже, за вказаних обставин зупинення поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та перевірка його документів є законним, узгоджується з вимогами Закону України «Про Національну поліцію».

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не було задокументовано та недоведено належними та допустимими доказами факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є безпідставними, спростовуються наявною інформацією у рапорті щодо винесення постанови за ч.2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому відповідно до ст. 266-1 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складено неуповноваженою особою суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, виходячи з такого.

Положеннями вказаної статті визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду військовослужбовця водія таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку.

Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись.

Факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , підтверджує останній під час розмови, зафіксованої на відеозаписі та долученої до матеріалів провадження, крім того факт керування підтверджують працівники поліції, які зупинили ОСОБА_1 .

Згідно наказу командира В/Ч НОМЕР_3 від 01.08.2023 року № 220 м.Куп"янськ ОСОБА_1 призначено на посаду головного сержанта 1 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , ВОС -100975А.

При цьому, матеріали справи не містять даних про те, що у визначений в протоколі час водій ОСОБА_1 перебував під час виконання обов`язків військовослужбовця.

Доводи сторони захисту щодо порушення порядку огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Порядок та процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (надалі Інструкція № 1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Відповідно до Розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно з п. 1 розділу ІІ Інструкція № 1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

З рапорту поліцейського взводу №2 роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Мандибури Б.П. вбачається, що було встановлено у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, тому запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

У роздрукцівці приладу Alcotest Drager 382 від 07.082023 року, зазначено, що 07.08.2023 року о 01:32 год. протестовано ОСОБА_1 , у якого виявлено 1,56 проміле.

Поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Мндибурою Б.П. складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 07.08.2023 року, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координація рухів, тремтіння пальців, результат Alcotest 382 огляду 1,56 проміле, що підтверджується безперервною відеофіксацією на портативні відеореєстратори № 473377, № 473379

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Твердження апеляційної скарги захисника про відсутність даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом суперечать матеріалам справи.

Відповідно до змісту рапорту поліцейського взводу №2 роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Мандибури Б.П., вбачається, що водія ОСОБА_1 відсторонено від керування ТЗ, посвідчення водія вилучено серії НОМЕР_4 , видано тимчасовий дозвіл на право керування, водія та транспортний засіб було передано Військовій службі правопорядку, що узгоджується з положеннями ст. 266 КУпАП.

Оцінивши докази в їх сукупності, відповідно до вимог статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються належними, допустимими і достатніми доказами, які доповнюють один одного та були досліджені під час розгляду матеріалів адміністративної справи, що цілком узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами.

Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Разом з тим, згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Положення п.13 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір визначають, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема і учасники бойових дій.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, а саме витягу з наказу командира В/Ч НОМЕР_3 від 01.08.2023 року № 220 ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що згідно п.13 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" є підставою для звільнення його від сплати судового збору (а.с. 31).

За таких обставин, постанова судді Літинського районного суду Вінницької області від 25.10.2023 року , в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 536 грн. 00 коп., підлягає зміні, зі звільненням останнього від його сплати.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Вересюка М.В. задоволити частково.

Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 25.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП в частині стягнення судового збору змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

В решті постанову Літинського районного суду Вінницької області від 25.10.2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького апеляційного суду Світлана МІШЕНІНА