Провадження №3/463/2755/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Жовнір Г.Б., розглянувши об`єднані в одне провадження матеріали про адміністративні правопорушення, з участю адвоката - Колотій Ю.Я., які надійшли з Управління Патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 634362 від 31.10.2023 р. та протоколом серії №634363 від 31.10.2023 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09 жовтня 2023 року о 19:35 год в м.Львів на вулиці Шафарика, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, під час руху заднім ходом не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Mercedes-Benz» д.н.з НОМЕР_1 , завдавши автомобілям технічних пошкоджень, та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди не залишився на місці пригоди та не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, чим порушив п.2.10а Правил дорожнього руху, таким чином вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ст.122-4 КУАП.

Захисником - адвокатом Колотій Ю.Я. подано клопотання про закриття провадження у справі через неосудність ОСОБА_1 , покликаючись на долучений висновок судово-психіатричної експертизи.

Розглядаючи заявлене клопотання, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.17 КУАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану - ст.20 КУАП.

За змістом ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховним Судом у справі № 130/2612/17 у постанові від 19 листопада 2019 року сформульовано правову позицію про те, що неосудною визнається така особа, яка під час вчинення діяння не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) і юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає у наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки). Юридичний у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Висновок про неосудність особи у конкретній справі суд робить, спираючись на результати судово-психіатричної експертизи (постанова Верховного Суду від 29 листопада 2021 року у справі № 755/5059/19).

Із дослідженого висновку судово-психіатричного експерта Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків МОЗ України» за № 1266 від 24 листопада 2023 року за результатами судово-психіатричної експертизи вбачається, що ОСОБА_1 в період інкримінованого адміністративного правопорушення страждав тяжким психічним розладом у ІНФОРМАЦІЯ_2, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Установлено, що хворобливі розлади психічної діяльності вперше з`явилися у 2019 році, а у травні 2023 року психічний стан погіршився, що розцінюється ІНФОРМАЦІЯ_3. У період з 12 травня 2023 року по 26 травня 2023 року та з 11 жовтня 2023 року по 03 листопада 2023 року проходив стаціонарне лікування у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», що підтверджується епікризами з медичної карти стаціонарного хворого.

Суд не має підстав сумніватися в достовірності висновку експерта та бере такий до уваги, адже судово-психіатричну експертизу проведено у відповідності до положень Законів України «Про судову експертизу» та «Про психіатричну допомогу».

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність (п.3 ч.1 ст.247 КУАП).

Наведене свідчить про необхідність закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з неосудністю ОСОБА_1 , який внаслідок захворювання не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні.

Керуючись ст.ст.221, 247, 283, 284 КУАП, -

п о с т а н о в и в :

провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 та ст.122-4 КУАП закрити у зв`язку із його неосудністю.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Г.Б. Жовнір