Справа № 466/6472/23 оловуючий у 1 інстанції: Луців- Шумська Н.Л.
Провадження № 33/811/1546/23 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника Мацея М.М.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мацея Михайла Михайловича на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь державного бюджету України (Отримувач коштів ГУК Львiв/Шевченківський р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0013955, Код класифікації доходів бюджету 22030101 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 16 червня 2023 року о 01 год. 10 хв. у м. Львів, вул. І. Мазепи, 20, керував транспортним засобом ВАЗ-210994-20, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку, за допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager Alkotest6810, прилад ARAM-3615, що підтверджується тестом №1262 від 16.06.2023 року, результат позитивний 0,97 ‰. Дана подія була зафіксована на нагрудні відео реєстратори № 471927 та 474518. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Мацей М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП та викликати і допитати у судовому засіданні поліцейського, який оформляв матеріали, складав протокол та проводив огляд на стан алкогольного сп`яніння.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не вирішив питання щодо направлення адміністративних матеріалів на доопрацювання; у матеріалах справи відсутня довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення та про отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії.

Звертає увагу, що судом проігноровано та не вирішено клопотання про виклик та допит в судовому засіданні у якості свідка поліцейського, який оформляв матеріали; поліцейський який проводив огляд не забезпечив проведення такого у найближчому медичному закладі, незважаючи на вимогу та незгоду ОСОБА_1 з результатами приладу Драгер 6810; не було надано ОСОБА_1 сертифікат відповідності та свідоцтво на провірку робочого засобу вимірювальної техніки; транспортний засіб було зупинено безпідставно; під час складання протоколу працівники поліції не роз`яснили прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а саме право скористатися правовою допомогою.

Заслухавши думку захисника Мацея М.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №156595 від 16.06.2023; чеком з приладу DragerAlcotest №6810, прилад ARAM-3615, тест №1262 від 16.06.2023 року, результат позитивний 0,97 ‰., відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та рапортом.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про не роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, позбавлення права користуватися правовою допомогою, апеляційний суд вважає не обґрунтованими та такими, що не спростовують факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки з відеозапису вбачається, що поліцейським роз`яснено водію права та порядок здійснення огляду на стан сп`яніння, на пропозицію працівника поліції проїхати у медичний заклад водій відмовився. Окрім того, ОСОБА_1 скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП щодо дослідження обставин справи для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її у відповідності із законом.

Крім того, у розділі протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд справи відбудеться за викликом суду, що підтверджується підписом у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про те, що працівники поліції перешкоджали ОСОБА_1 скористатися правовою допомогою захисника.

Не заслуговують на увагу і посилання апелянта на те, що транспортний засіб було зупинено безпідставно, оскільки відповідно до рапорта поліцейського транспортний засіб рухався в комендантську годину та не працювала одна лампа підсвітки номерного знаку.

Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно, як водій транспортного засобу, пройшов на місці відповідний огляд на стан сп`яніння, яким було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та погодився із позитивним результатом такого огляду.

Не заслуговує на увагу твердження апелянта про те, що поліцейськими на місці зупинки не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво на провірку робочого засобу вимірювальної техніки, оскільки ОСОБА_1 їх не витребовував у поліцейських та їх відсутність не є підставою для скасування рішення суду.

Всі інші доводи, наведені в апеляційній скарзі були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілк ом спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі, носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та іншіпротиУкраїни» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими . Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1 .

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим.

Рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено, а тому подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мацея Михайла Михайловича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк