Номер провадження 3/523/7873/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Лупенко А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з полку Управління патрульної поліції в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого водієм в мережі супермаркетів АТБ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів, які надійшли до суду, 08.09.2023р., приблизно о 18год. 50хв., ОСОБА_1 , знаходячись по просп. Добровольського,130/3 в м. Одесі, керував автомобілем марки «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, згідно результату огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Драгер» та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1 малося 2,26 проміле, тим самим, водій порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, в той же день та при тих же обставинах, ОСОБА_2 не врахував дорожню обстановку і не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого, допустив зіткнення із автомобілем марки «Фольксваген», держномер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що дійсно у вказані в протоколах про адміністративне правопорушення день та час знаходився біля свого автомобіля, однак не керував ним; визнав свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та пояснив, що не витримав безпечний інтервал та допустив зіткнення з іншим транспортним засобом, оскільки це було прибудинкова територія, на якій були розташовані (припарковані) інші транспортні засоби, які обмежували достатню ширину для проїзду автомобілів з двох напрямків руху, в скоєному порушенні розкаюється та просить суворо не наказувати; захисник ОСОБА_2 - адвокат Дікусар Р.М. надав клопотання, в якому просить провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на наступне.

Так, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, яке зафіксовано на боді-камеру представника патрульної поліції та міститься в матеріалах справи на DVD-диску, мається інформація про перебування ОСОБА_2 поруч із автомобілем, однак під час відеозйомки та в судовому засіданні останній підтвердив, що заперечував щодо керування автомобілем, не виконував будь-яких технічних дій з метою приведення транспортного засобу в рух або зворушення з місця та переміщення транспортного засобу в просторі; будь-якого документального підтвердження на спростування слів ОСОБА_2 або на підтвердження керування ним вказаним автомобілем до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції не додано. Крім того, в самому протоколі відсутня відмітка про ознайомлення ОСОБА_2 з правами; процес складання протоколу не зафіксований на наданому відеозаписі; свідки такої дії також відсутні. До того ж, відеозаписи з боді-камер поліцейських містять фрагменти, на яких зазначені різні результати пристрою з написом «Драгер» без зазначення модифікації, інших доказів вчинення ОСОБА_2

адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП до матеріалів справи не додано. Окрім того, на наданому відеозапису міститься інформація, що ОСОБА_2 повідомляє працівнику поліції про невживання ним алкогольних напоїв; при проходженні ОСОБА_2 тесту на алкогольне сп`яніння, поліцейський не роз`яснив останньому процесуальні права та порядок проходження огляду за допомогою «Драгера»; на відео зафіксовано білий екран; результату відео без будь-яких позначень; перед початком продувки поліцейським не проводилось відібрання повітря, а одразу було приєднано трубку до приладу «Драгер», що є порушенням процедури проходження огляду за допомогою «Драгеру»; маються порушення і з боку працівників патрульної поліції, оскільки ОСОБА_2 повідомив останніх про бажання пройти огляд в медичному закладі, однак його не було доставлено до медичного закладу, та інші процесуальні порушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та надані документи, клопотання, суддя приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до вимог чинного Законодавства України, на вимогу поліцейського водій повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил). Згідно пункту 2.9 (а) ПДР, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Згідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Далі, слід звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч.2 ст.6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст.4 Протоколу 7 до Конвенції).

Далі, статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Тим самим, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст.7 КУпАП).

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого); 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Тобто доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

У постанові від 20 лютого 2019 року по справі №404/4467/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Так, до матеріалів справи, захисником ОСОБА_2 - адвокатом Дікусаром Р.М. надане клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП,

оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений працівниками поліції із порушенням вимог Законодавства України, додані до нього додатки також складені із порушенням процесуального Законодавства, та навпаки дослідженими в судовому засіданні доказами знайшли підтвердження щодо недопустимості доказу чеку «Драгера» у зв`язку з викладеними обставинами, зазначеними у клопотанні.

Відповідно, тим самим, матеріали справи не містять будь-яких документів на спростування порушень працівниками поліції вищевикладених порушень та на підтвердження вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, беручи до уваги той факт, що у матеріалах справи відсутні допустимі та достовірні докази того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або з ознаками сп`яніння відповідно до обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, тому відповідно є недоведеним факт, що ОСОБА_2 є суб`єктом відповідальності за вказане в протоколі правопорушення, відповідальність за яке, передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

З огляду на наведене, а також положення статті 62 Конституції України, суддя приходить до висновку, що не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи та вислухавши пояснення ОСОБА_2 встановлено, що вина останнього у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №533614 від 08.09.2023р., згідно якого, ОСОБА_2 порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.09.2023р., згідно якої, розташування транспортних засобів свідчить про те, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.13.3 ПДР;

- поясненнями ОСОБА_2 від 08.09.2023р., згідно яких, останній пояснив обставини скоєння ним адміністративного правопорушення;

- поясненнями ОСОБА_3 від 08.09.2023р., згідно яких, він пояснив про обставини вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому правопорушення.

Таким чином, оцінюючи докази за їх сукупністю, кваліфікую дії, що вчинив ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Давши оцінку обставинам справи, а також враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, ступінь його вини, ставлення правопорушника до вчиненого, а також те, що протягом року ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності притягається вперше, є особою раніше не судимою, одруженого, із середньою освітою, працюючого водієм, враховуючи, що транспортні засобі отримали незначні механічні пошкодження, місце пригоди ОСОБА_2 залишено не було, останній щиро розкаявся у скоєному, вважаю можливим звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.22,124,130,247,280,283-284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - закрити та звільнити останнього від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В разі вилучення посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 - повернути за належністю останньому.

Копію постанови направити для виконання до Управління патрульної поліції в Одеській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя А.В.Лупенко