П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" січня 2023 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення в редакції Закону № 586-VI від 24.09.2008 із змінами, внесеними згідно із Законами № 3045-VI від 17.02.2011, № 596-VIII від 14.07.2015, № 1231-IX від 16.02.2021, установила :

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 21.11.2022 о 16:05 год. керуючи транспортним засобом «Nissan X-Trail», н.з. НОМЕР_1 , на 140 км автодороги М-06 поблизу села Іванівка Житомирського району, не дотримався безпечної дистанції та швидкості, внаслідок чого сталося зіткнення з ТЗ «Kia Sorento», н.з. НОМЕР_2 , та «TOYOTA Corolla», н.з. НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності указав, що 21.11.2022 рухався по автодорозі М06 140 км. Житомир-Київ, в районі Житомирського району с. Іванівка, та керував автомобілем Nissan. Близько 16 год. на кільцевій дорозі м. Житомира при поганих погодних умовах, сильному снігопаді, останній помітив спереду затор (пробка) з автомобілів, й почав плавно гальмувати, до них було велика дистанція більше 150 метрів, але в цей час автомобіль незважаючи на невисоку швидкість, порядку 60 км./год. втратив зціплення із дорожнім покриттям та автомобіль втратив керування. У підсумку його автомобіль вдарився у дорожній відбійник, а потім у два попереду стоячі автомобілі. Коли вийшов з автомобілю, то помітив, що дорого покрита суцільним льодом, а зверху покрита снігом, відповідно рахує, що причиною після якою автомобіль став некерований, є саме лід під снігом на дорожньому покритті. Ніяких попереджуючих знаків не було, дорожні «снігоуборні» роботи не робились.

На думку водія фізично не міг порушити п. 12.1 ПДР України, як це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки рухався повільно та уважно стежив за дорожньою обстановкою з огляду на складні погодні умови та стан дороги.

Вина у спричиненні ДТП відсутня з огляду на складні погодні умови, лід під снігом на дорожній поверхні, та невиконання дорожніми службами своїх обов`язків щодо забезпечення належної екплуатації автомобільної дороги та вчасної обробки дорожнього покриття протиожеледними засобами.

Адвокат Оропай О.В. зауважив, що дане провадження слід закрити у порядку ст. 22 КУпАП, у силу ситуації в країні та фінансового становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пунктів 12.1, 13.1 тих же Правил під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, відповідно.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених Правил не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

? протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 наведеного Кодексу та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України (1);

? схемою місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів, у зв`язку з чим з неї вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно порушив зазначені положення ПДР (2);

? показаннями наданими ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 21.11.2022 щодо часу, місця, способу, найменувань транспортних засобів в частині обставин ДТП, які відповідають даним відображеним в схемі ДТП та протоколі про адміністративне правопорушення, а саме з них витікає, що 21.11.22 о 16:05 год. їхав по Житомирській кільцевій, зробив зупинку, бо була пробка, й потім відчув сильний удар в задню частину автомобіля TOYOTA, а ТЗ, що врізався у нього Nissan(3);

? відомостями, що містяться у поясненнях ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 21.11.2022, які кореспондуються з даними, що містяться у схемі ДТП та протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що в описаній ситуації їхав у напрямку міста Києва. Був сильний снігопад, рух ускладнений, ТЗ стояли, в т.ч. він стояв у кінці колони, включив аварійку для більш якісної оглядовості. В 16:05 год. автомобіль Nissan, яки йбув на літній резині, не встиг зупинитися та власне сталося це ДТП(4);

? з даних рапорту інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону управління ПП в Житомирській області ДПП О. Вікарчук від 21.11.2022 в т.ч. слідує, що водій ОСОБА_1 керував авто з літньою резиною, яка при погодних умовах, що були на час ДТП, не забезпечувала достатньої зчепки з поверхнею дороги (5).

Щодо доводів водія про дотримання ПДР, то Суд сприймає їх критично, так як вони прямо спростовуються дослідженими доказами у їх сукупності(протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, показаннями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 21.11.2022, даних рапорту інспектора від 21.11.2022) та прямо вказують на недотримання в описуваній ситуації цим водієм безпечної швидкості та дистанції.

Так, ПДР передбачають, що видимість у напрямку руху - максимальна відстань, на якій з місця водія можна чітко розпізнати межі елементів дороги та розміщення учасників руху, що дає змогу водієві орієнтуватися під час керування транспортним засобом, зокрема для вибору безпечної швидкості та здійснення безпечного маневру; дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно в цій ситуації ОСОБА_1 будучи водієм, усвідомлював те, що підпадає під дію спеціальних правил, оскільки саме по собі використання автомобіля є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди, а тому реалізувавши своє право їздити, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, в т.ч. ураховувати дані про видимість у напрямку руху, дорожні умови, обстановку в їх сукупності та тим самим рухатися з дотриманням швидкості та дистанції, котрі відповідали б останнім (даним про видимість у напрямку руху, дорожні умови, обстановку) та критеріям безпечних, а саме безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру, а безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, але цього не сталося, так як дії водія, в цій ситуації даним критеріям не відповідали. Його швидкість та дистанції указані на схемі та підтвердженні поясненнями інших учасників пригоди, в цій ситуації, беручи до уваги відомості про видимість, дорожню обстановку та умови (котрі виходячи з пояснень інших учасників ДТП було виражені з достатнім ступенем ймовірності, щоб їх передбачити), не відповідали критеріям безпечних.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, Суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, з огляду на положення абз. 2 ст. 33 наведеного Кодексу, яка регламентує, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 124 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Щодо порушеного питання застосування норм ст. 22 КУпАП, якими передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, то Суд не убачає підстав для її застосування, так як усі доводи з цього питання захист ґрунтує на факті фінансового благополуччя порушника, а не на даних про те, чому допущене ним порушення, в цій ситуації, відповідає критеріям «малозначного».

Норми ст. 22 КУпАП пов`язують відповідність порушення ознакам «малозначність адміністративного правопорушення» з фінансовим становищем порушника.

Малозначність адміністративного правопорушення може витікати з фактичних обставин справи та характеру самого порушення ПДР в конкретній ситуації з урахуванням того під формулюванням звинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, де фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання звинувачення) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується.

В цій ситуації Суд з`ясував, що йдеться про ДТП (1) за участю 3 ТЗ, водії 2 з яких є потерпілими, адже їх авто отримали значні пошкодження (див. дані схеми в розділі «Перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень т.з., отриманих унаслідок ДТП»; (2) винуватець ДТП допустив порушення ПДР пунктів 12.1, 13.1, тобто таке порушення є істотним за своєю суттю не урахуванням указаних Правил; (3) порушник керував ТЗ авто з літньою резиною, яка при погодних умовах, що були на час ДТП, не забезпечувала достатньої зчепки з поверхнею дороги, а тому, на переконання суду, а ні фактична модель, а ні права модель, діяння не дають передумов, в цій конкретній ситуації, віднести порушення допущене ОСОБА_1 до критеріїв малозначного з точки зору норм ст. 22 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Щодо формування резолютивної частини даного судового рішення, то Суд зауважує, що відповідно до ст. 284 КпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення.

В постанові КАС від 02.11.21 у справі № 755/10002/21 в т.ч. зроблено висновок, що фактично КУпАП не визначає обов`язку суду визнавати особу винною в резолютивній частині постанови при прийнятті рішення у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням указаних норм КпАП та орієнтирів сформованих судом апеляційної інстанції в наведеній справі, ураховуючи, що судом установлено наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП, Суд не убачає підстав визнавати особу винною в резолютивній частині постанови при прийнятті цього рішення та виносить постанову про накладення адміністративного стягнення у порядку п. 1) ст. 284 КпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 124, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя постановила :

накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в редакції Закону № 586-VI від 24.09.2008 із змінами, внесеними згідно із Законами № 3045-VI від 17.02.2011, № 596-VIII від 14.07.2015, № 1231-IX від 16.02.2021, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 гривень 80 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені КодексомУкраїни про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-294 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

С у д д я Оксана БІРСА