Провадження № 3/742/1868/23
Єдиний унікальний № 742/4521/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого - судді Ільченка О.І., за участю секретаря судового засідання Голушко Н.А. розглянувши матеріали, що надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зі слів зазначено у різних протоколах: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_3 , зі слів не працюючого,

за ч.2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП,

установив:

17 серпня 2023 року близько 22 год. 38 хв. ОСОБА_1 , в м.Прилуки Чернігівської області по вул.1 го Травня, 29, керував транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів) від проходження медичного огляду на стану алкогольного сп`яніння водій відмовився увстановленому законом порядку під запис на бодікамеру, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Крім того, 17 серпня 2023 року близько 22 год. 38 хв. ОСОБА_1 , в м.Прилуки Чернігівської області по вул.1 го Травня, 29, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи посвідчення водія на право керування т.з, чим порушив п.2.1а ПДР України, дане правопорушення відбувається повторно протягом року за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Також, 19 серпня 2023 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 , в м.Прилуки Чернігівської області, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини) продувати прилад Драгер на місці зупинки та їхати до медичного закладу відмовився на бодікамеру, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

А також, 19 серпня 2023 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 , в м.Прилуки Чернігівської області, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування т.з., чим порушив п.2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, через невручення йому рекомендованого поштового відправлення, яке було повернуто до суду Укрпоштою за адресою, яка вказана правопорушником як адреса місця проживання при складенні протоколу. Своїм правом на надання пояснень у судовому засіданні не скористався, про причини неявки не повідомляв.

Відповідно до змісту протоколу, ОСОБА_1 , був повідомлений про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Прилуцькому міськрайонному суду Чернігівської області, на підтвердження чого поставив свій підпис, а тому мав можливість цікавитись рухом справи відносно себе.

У відповідності до ч.1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положень статті 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 , в судовому засіданні, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 та ч. 5 ст.126 КУпАП.

Складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, є повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.2 ст. 130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Зокрема, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області Територіального сервісного центру №7442 від 04.08.2023 вбачається, що транспортний засіб ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 зареєстрований на ОСОБА_2 . З даної інформації також вбачається, що згідно НАІС МВС ОСОБА_1 водія не отримував (а.с.6)

Факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованих адміністративних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних та досліджених доказів по справі про адміністративне правопорушення, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №159119 та серії ААД №159191 від 17.08.2023, серії ААД №159248 і серії ААД №159249 від 19.08.2023, Актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів у якому зазначено наявні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, копіями постанов Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.06.2023, 28.11.2022 та Ічнянського районного суду Чернігівської області від 02.06.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за: ч.5 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, інформацією Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області Територіального сервісного центру №7442 від 04.08.2023 про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, відеозаписами подій, з яких вбачається факт керування транспортним засобом, а також, що порушник особисто відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, які згідно ст.251 КУпАП є належними доказами в адміністративній справі.

Оцінені судом докази доводять винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто, достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог п.п.2.5, 2.1а ПДР України, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння а також керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, за яке встановлена відповідальність ч.3 ст.130 КУпАП. Не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до ст.41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування кожної справи.

Вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки посвідчення водія він не отримував та без конфіскації транспортного засобу, оскільки автомобіль ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 зареєстрований на ОСОБА_2 .

Згідно ст.40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст.126, ч.3 ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП, суд,

постановив:

Об`єднати провадження у справі №3/742/1868/23 (єдиний унікальний № 742/4521/23) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, провадження у справі №3/742/1869/23 (єдиний унікальний № 742/4522/23) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, провадження у справі №3/742/1871/23 (єдиний унікальний № 742/4524/23) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, провадження у справі №3/742/1872/23 (єдиний унікальний № 742/4525/23) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП та присвоїти їм провадження №3/742/1868/23 (єдиний унікальний № 742/4521/23).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 гривень 80 коп.

У разі несплати штрафу понад 15 днів постанова підлягає примусовому виконанню.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу визначеного відповідною статтею КУпАП та зазначеного в постанові про стягнення штрафу.

На постанову суду протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО