Справа №: 307/5169/23
Провадження № 3/307/1904/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., за участю прокурора Харлапова А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Рішка П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів в режимі відеоконференції матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження смт. Нова Ушиця, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

за вчинені правопорушення, передбачені ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 та тимчасово виконуючи обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 та будучи відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, керуючись приватним майновим інтересом та службовими повноваженнями, всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону, не повідомив у встановленому законом випадку та порядку, а саме не пізніше наступного робочого дня уповноважений орган, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 про наявність у нього реального конфлікту інтересів при оцінці своєї роботи, що виразилося у визначенні собі премії та підписані 21 грудня 2021 року рапорту № 2206, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 та тимчасово виконуючи обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 та будучи відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 цього Закону, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме оцінив свою роботу при підписанні 21 грудня 2021 року рапорту № 2206, яким останній клопотав перед керівництвом ОТЦК та СП про виплату собі премії за грудень 2021 року в максимальному розмірі, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою не визнав та пояснив, що у грудні 2021 році виконував обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з тим, що начальник перебував у відпустці. Зазначив, що у ІНФОРМАЦІЯ_5 немає фінансового відділу, а тому преміювання військовослужбовців у максимальному розмірі проводиться на підставі наказу начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 . Своїм рапортом від 21 грудня 2021 року інформував, що у військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_7 у грудні 2021 року не було доган. Рішення про преміювання приймає начальник ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рішко П.М. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на обставини викладені у поданому ним до суду клопотанні.

Прокурор Харлапов А.М. в судовому засіданні підтримав обставини викладені в протоколах та пояснив, що вина ОСОБА_1 є доведеною та підтверджуєься зібраними матеріалами.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, прокурора, дослідивши в повному обсязі встановлені на підставі поданих доказів обставини, у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиціями ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі за текстом Закону) визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до підпункту «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України.

Відповідно до витягу із наказу №612 від 20 грудня 2021 року, у зв`язку з основною відпусткою ТВО начальника Тячівського районного ТЦК та СП ОСОБА_2 , терміном з 20 грудня 2021 року по 09 січня 2022 року, на майора ОСОБА_3 було покладено тимчасове виконання обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 без права прийняття організаційно-штатних, кадрових рішень покладено на начальника відділення офіцерів запасу і кадрів.

Отже, згідно пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» т.в.о. начальника Тячівського районного ТЦК та СП ОСОБА_1 відноситься до суб`єктів, на якого поширюється дія цього Закону, тому він зобов`язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначені у ст. 28 Закону, та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року та примітки до ст.172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Тобто конфліктом інтересів є не вчинення особою якогось порушення взагалі, а суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, яка впливає на об`єктивність прийняття рішень під час виконання наданих їй службових повноважень.

Згідно з ст. 1 Закону, реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Тобто, премія є видом додаткової заробітної плати та не включається до основної заробітної плати і може нараховуватися в певному розмірі.

Відповідно до роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції № 11 від 13.06.2022 року «Щодо наявності/відсутності конфлікту інтересів під час реалізації повноважень з окремих питань оплати праці», одним з випадків наявності конфлікту інтересів у керівника, який приймає рішення про встановлення собі стимулюючих виплат є подання останнім пропозиції (у формі письмового подання чи іншим чином) щодо розміру стимулюючих виплат, а безпосередньо рішення про встановлення стимулюючих виплат приймає керівник вищого рівня.

У цьому випадку особа не приймає рішення про встановлення стимулюючих виплат, а ініціює таке питання перед особою, яка уповноважена на прийняття такого рішення.

Так, матеріальному заохоченню працівника передує здійснення оцінки його роботи на предмет своєчасності, повноти та сумлінності виконання посадових обов`язків, ініціативності у роботі, дотримання трудової та виконавчої дисципліни.

Керівник органу, установи, організації, видаючи наказ про встановлення стимулюючої виплати, об`єктивно не здатен оцінити роботу кожного із підлеглих працівників, у зв`язку з чим такий обов`язок покладається на безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу.

Рішення про преміювання чи встановлення надбавок приймається відповідно до пропозиції безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу.

Таким чином, приватний інтерес у реалізації цього повноваження стосовно себе пов`язаний з можливістю впливу та прийняття остаточного рішення про встановлення додаткових стимулюючих виплат.

Оскільки особа не може об`єктивно оцінити власну роботу при внесенні пропозицій щодо розміру премій чи надбавки для себе, між її приватним інтересом, що полягає у бажанні отримати стимулюючу виплату у вищому розмірі, та службовими повноваженнями виникає суперечність, яка впливає на її об`єктивність при вчиненні зазначених дій, що є реальним конфліктом інтересів.

Судом встановлено, що 21 грудня 2021 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_4 було підписано та направлено Військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_6 рапорт за № 2206, в якому просив в грудні місяці 2021 року преміювати у максимальному розмірі особовий склад ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тому числі себе особисто.

На підставі даного рапорту було надано премію ОСОБА_1 за грудень 2021 року в розмірі 1906 грн. 50 коп., що підтверджується довідкою виданою тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 полковника ОСОБА_5 та начальника сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковника ОСОБА_6 .

Таким чином, під час тимчасового виконання обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом, зумовленим наявністю майнового інтересу у вигляді отримання ним додаткових грошових коштів, та його службовими повноваженнями, вираженими у можливості ініціювати прийняття рішення про преміювання уповноваженою особою, в т.ч. себе особисто, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення.

Приватний інтерес при реалізації цього повноваження (внесення пропозицій) стосовно себе пов`язаний з можливістю впливу на зміст рішення уповноваженої особи.

У питанні 2.4. Методичних рекомендацій Національного агентства з питань запобігання корупції «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» №5 від 02.04.2021 року визначено, що навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до листа ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 полковника ОСОБА_7 від 05 вересня 2023 року за №517570 встановлено, що повідомлення від зазначених в запиті військових посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо виникнення конфлікту інтересів відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» не надходили.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення, пов`язаними з корупцією від 07 листопада 2023 року №216, №217; рапортом ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8 від 21 грудня 2021 року; довідкою щомісячної премії; витягом із Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №162 від 20 грудня 2021 року; контрактом про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ на посадах осіб офіцерського складу від 03 вересня 2021 року; військовою присягою ОСОБА_1 від 04 вересня 2005 року; відповіддю на запит ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 полковника ОСОБА_5 від 09 жовтня 2023 року за № 5/8575.

Невизнання вини ОСОБА_1 та його твердження, що він своїм рапортом лише інформував начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , що у військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_7 у грудні 2021 року не було доган, суд оцінює критично та вважає, що дані твердження є безпідставним та такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а позицію останнього щодо невизнання вини суд вважає способом його захисту з метою уникнення відповідальності.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 , слід стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП та накласти адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 172-7КУпАП - у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. 00 коп. в дохід держави.

- за ч. 2 ст. 172-7КУпАП - у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 00 коп. в дохід держави.

На підставі ст. 36 КУпАП, остаточно ОСОБА_1 визначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.Д.Стецюк