Справа №577/1838/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Галян С. В.
Номер провадження 33/816/22/23 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Демченко А. Д., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 577/1838/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.07.2022, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Дерев`янко О. В.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, оскільки він не керував т/з, що підтверджується показаннями свідків.

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.07.2022 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування т/з строком один рік. Стягнуто з ОСОБА_4 496,20 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 14.06.2022 о 22 год. 45 хв. в м. Конотоп по пр. Миру ОСОБА_4 керував т/з ВАЗ 21099, д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, хитка хода, різкий запах з ротової порожнини. Згідно акту пройшов огляду приладом Драгер тест № 443 в присутності свідка, результат огляду 1.14%, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Вислухавши доводи захисника Дерев`янко О. В., яка підтримала апеляційну скаргу, просила скасувати постанову судді та закрити провадження в справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 315115 від 14.06.2022, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що водій ОСОБА_4 керував т/з у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- роздруківкою показників огляду ОСОБА_4 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, проведеного 14.06.2022, результат тесту 1,140/00 та актом огляду;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , згідно яких ОСОБА_4 у його присутності пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу;

- відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, на яких зафіксовано зупинку т/з ВАЗ 21099 д. н. з. НОМЕР_1 , а також проходження ОСОБА_4 огляду на стан сп`яніння.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_4 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані наркотичного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що він не керував т/з, то вони не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються відеозаписами з камер поліцейських, згідно яких останні одразу після зупинки т/з підійшли до автомобіля, де вже знаходився ОСОБА_4 зі сторони водія та шукав у салоні документи.

Факт керування автомобілем ОСОБА_4 почав заперечувати тільки після того, як працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому хто саме був водієм, ні ОСОБА_4 , ні інші особи, так і не змогли повідомити, пояснивши лише те, що водій втік.

Показання допитаних у суді першої інстанції свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відносно того, що т/з керував ОСОБА_6 , а після того, як їх зупинили, він зачинив автомобіль, віддав ключі та пішов, не можуть бути взятими до уваги, оскільки з відеозаписів вбачається, що т/з був відчинений, а ключі знаходилися у ОСОБА_4 , які він передав ОСОБА_7 . Крім того, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є знайомими ОСОБА_4 , після зупинки т/з між ОСОБА_4 і ОСОБА_7 мав місце словесний конфлікт з працівниками поліції, а тому вказані свідки не в повній мірі є об`єктивними та явно зацікавлені в наслідках розгляду справи.

Відповідно роз`яснень ВСУ, викладених у абз. 3 і 4 п. 27 постанови Пленуму від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із послідуючими змінами), керування т/з необхідно розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, а згідно п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія.

Проведене дослідження зазначених доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді обставин ОСОБА_4 керував т/з, так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

В своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_4 протоколу дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 11.07.2022 відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов