Справа № 755/729/23
Провадження №: 3/755/676/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2023 р. Дніпровського районного суду міста Києва Федосєєва С.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Міністерства оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, який є військовослужбовцем, що проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командир відділення 3 взводу охорони 4 роти, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КпАП України,

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Т0930 № 6 від 02 січня 2023 року, складеного заступником командира 4 роти 3 батальйону охорони В/Ч НОМЕР_1 , старшим лейтенантом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 01 січня 2023 року о 16:00 годині самовільно покинув місце розташування підрозділу, без зброї. На зв`язок з командиром підрозділу не виходив. 01.01.2023 року о 19:50 годині ОСОБА_1 самостійно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 . Чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене, ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що 01.01.2023 року дійсно бу відсутній у в/ч з 01.01.2023 року 16 год. 00 хвилин по 01.01.2023 року по 19 год. 50 хвилин. Проте самовільно не залишав військову частину, що в матеріалах справи наявний рапорт ОСОБА_3 про надання дозволу вийти до магазину на 30 хвилин., також зазначений факт підтверджується рапортом ОСОБА_4 . Крім того, причина запізнення була зупинка роботи метро, через початок повітряної тривоги. Не мав на меті умислу запізнитись, оскільки, не усвідомлював протиправності своїх дій та не бажав шкідливих наслідків. З протоколом ОСОБА_1 ніхто не ознайомлював. На підставі наведеного провадження по справі просив закрити.

В судовому засіданні заступник командира 4 роти 3 батальйону охорони В/Ч НОМЕР_1 , старший лейтенант ОСОБА_2 підтвердив зазначені відомості у рапортах ОСОБА_3 та ОСОБА_4. , щодо того що дійсно гр. ОСОБА_1 покинув розташування в/ч з дозволу ОСОБА_3 на 30 хвилин. Просив накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Дослідивши повно і об`єктивно всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши докази, суд приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення повинен, зокрема, містити суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні по справі «Кобець проти України» («Kobets v. Ukraine») no. 16437/04 ECHR 14.02.2008 у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445).

Суд зазначає, що ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

В той же час, частини перша та третя цієї статті передбачають склади декількох адміністративних правопорушень.

Але в протоколі не зазначено, яке саме адміністративне правопорушення серед тих, які зазначені у частинах першій чи третій цієї статті, вчинив ОСОБА_1 .

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

За змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

У судовому засіданні, особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було надано послідовні та логічні пояснення, викладені вище, з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Таким чином, суд доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4ст. 172-11 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 283-284 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя