Справа №574/503/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гук Т.Р.
Номер провадження 33/816/660/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лішунова Є.О. на постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 27 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Буринського районного суду Сумської області від 27 липня 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 22 травня 2023 року близько 00 год. 31 хв. у м. Буринь по вул. Незалежності, керував транспортним засобом «Mitsubishi Pajero Sport 2.5» TDGLS, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820». Відповідно до тесту № 220 від 22.05.2023 року, результат огляду позитивний та становить 1,13 % проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Лішунов Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову судді суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння був грубо порушений працівниками поліції. Так, ОСОБА_1 не був повідомлений про причини зупинки транспортного засобу, з детальним описом підстави. Крім того, не зважаючи на відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано останньому пройти огляд на місці або в медичному закладі. Також останній не був відсторонений від керування транспортним засобом, як це передбаченого ст. 266 КУпАП.

Долучений до матеріалів справи оптичний диск не є належним доказом підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наявні на диску відеозаписи не можливо ідентифікувати та визначити серійний номер нагрудної камери працівника поліції, завдяки якому він був записаний та чи дійсно він співпадає з номером, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення. Оскільки поліцейськими не було надано відповідних доказів оригінальності записаних відео, вказане не виключає втручання, коригування чи монтаж відеозаписів.

Крім того, надані відеозаписи підпадають під визначення електронного доказу, а тому копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі. Проте вказані докази не містяться цифровий підпис як автора так і особи, уповноваженої на виготовлення копій.

Також при ознайомленні з протоколом про адміністративне правопорушення, апелянтом встановлено неточності, а саме в частині зазначення місця скоєння адміністративного правопорушення. Так, в протоколі місцем складання і місцем вчинення правопорушення зазначено вулиця Незалежності в м. Буринь, проте на відео чітко вбачається, що автомобіль рухався зовсім іншою вулицею і зупиненого його було на вулиці Першотравній в м. Буринь.

На відео чутно момент оголошення повітряної тривоги, проте працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти до найближчого укриття, ставлячи під загрозу життя та здоров`я особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, з огляду на наявні суперечності в матеріалах справи, з урахуванням того, що згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в суду першої інстанції не було підстав визнавати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання призначене на 08 год. 30 хв. 06 грудня 2023 року, до апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Лішунов Є.О. не з`явилися, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Крім того, від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лішунова Є.О. надійшло клопотання про відкладення апеляційного розгляду, у зв`язку із не належним чином повідомлення ОСОБА_1 про час, дату та місце апеляційного розгляду, котрий на теперішній час виконує бойові завдання на лінії зіткнення. Крім того вийти на зв`язок у судове засідання, апелянт не мав можливості по причині зайнятості в іншому процесі в Буринському районному суді Сумської області.

Апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цього клопотання з тих підстав, що захисник Лішунов Є.О. протягом всього часу перебування матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у провадженні апеляційного суду, перед початком судових засідань неодноразово подавав клопотання про відкладення.

Клопотання апелянта про відкладення апеляційного розгляду, призначеного на 08 год. 30 хв. 06 грудня 2023 року, отримано апеляційним судом о 08 год. 40 хв., тобто пізніше часу призначеного судового засідання.

Враховуючи викладене, апеляційний суд оцінює подані заяви про відкладення розгляду справи як зловживання своїми процесуальними правами.

Також, апеляційний суд звертає увагу, на те що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не позбавлена можливості подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи. Крім того, сам ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу не подавав, має захисника - адвоката Лішунова Є.О., який представляє його інтереси під час апеляційного розгляду справи, тому він не позбавлений можливості забезпечити належним чином свій судовий захист для підтримки своєї ж апеляційної скарги.

Так, особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою та в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та у відсутності його захисника на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, відповідно до ч. 2ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Неявка правопорушника в судове засідання не перешкоджає апеляційному розгляду.

Таким чином, на підставі ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та захисника Лішунова Є.О.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримався в повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 22 травня 2023 року серії ААД № 167814;

- результату тесту приладу «Alcotest 6820», від 22.05.2023 року, відповідно якого проба позитивна, пари спирту у видихуваному повітрі становить 1,13 % проміле;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким зафіксовано згода ОСОБА_1 із результатами проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

- відеоматеріалу з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.

У супереч доводам апеляційної скарги вимоги щодо змісту протоколу, встановлені ст. 256 КУпАП, і ці приписи закону щодо належності оформлення документа, поліцейськими дотримано.

Вивчення змісту протоколу про адміністративне правопорушення дає підстави дійти висновку, що в ньому достатньо чітко і зрозуміло викладено суть інкримінованого правопорушення, що не викликає в апеляційного суду будь-яких зауважень в частині зрозумілості інформації, зафіксованої у документі.

Доводи захисника про невірне зазначення місця вчинення адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованим. Так, твердження апелянта про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений саме на вул. Першотравневій, а не на вулиці Незалежній в м. Буринь є лише особистою думкою захисника, без жодних підтверджень, які б спростовували дані зазначені працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що не вірне зазначення вулиці ніяк не спростовує факт вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає безпідставними посилання захисника з приводу недопустимості відео записів з нагрудних камер поліцейських, з посиланням на те, що не можливо встановити походження долученого до матеріалів справи диск, на якому містяться відеозаписи, а також стосовно того, що відеозапис не підтверджений належним цифровим підписом.

Так, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 167814 від 22 травня 2023 року, копію якого отримав ОСОБА_1 , його було складено на місці події, а відомості щодо номерів нагрудних камер поліцейських були зазначені в протоколі. Зазначення номерів нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано факт керування та проходження останнього огляду на стан алкогольного сп`яніння, виключає можливу подальшу фальсифікацію записів, оскільки номери камер поліцейських вже зафіксовані в самому протоколі, а CD-диск є лише предметом, на якому збережено сам відеозапис, тобто є предметом, що дозволяє відобразити таке зображення в подальшому як у судовому засіданні, так і надати стороні захисту для ознайомлення з ним.

При цьому, сторона захисту не заперечує того факту, що на долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відображені події складання протоколу за участю ОСОБА_1 .

Крім того, нормативно-правові акти, зокрема Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена Наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, не передбачають засвідчення даних фіксації нагрудної цифрової відеокамери, електронним цифровим підписом.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять підтверджень про порушення ОСОБА_1 ПДР України, щоб стало підставою для зупинки керованого ним транспортного засобу, апеляційний суд до уваги не бере.

Так, з матеріалів справи і відеозапису подій від 22 травня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем о 00:31 год., тобто під час дії комендантської години, встановленої на території Сумської області на час воєнного стану.

За змістом Закону України «Про правовий режим воєнного стану», а також відповідно до Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ №573 від 08.07.2020 р. на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину, в установленому законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, документи, що підтверджують законність перебування на території України, перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи, за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456 уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Все вищевказане узгоджується із ст.ст. 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, за вказаних обставин зупинення поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 під час дії комендантської години і перевірка його документів є законними.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

Відповідно до положень п.2.5 ПДР України проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія незалежно від наявності будь-яких чинників чи факторів. Тому, доводи апеляційної скарги в частині порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння, не ґрунтуються як на вимогах нормативних документів, так і на матеріалах справи. Сама процедура пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була проведена у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП. Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що після зупинки автомобіля, у водія транспортного засобу ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, про що останнього було повідомлено. Працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Жодних зауважень чи бажання проїхати до медичного закладу, останній не висловлював.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом після складання протоколу, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, апеляційний суд оцінює критично, адже вказаний факт жодним чином не впливає на обсяг вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги адвоката, що в постанові судді неправильно вказано прізвище особи, який притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає, що ця технічна описка, допущена суддею, ніяким чином не впливає на беззаперечну доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Також із долученого відеозапису встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у м. Буринь Сумської області о 00 год. 31 хв. 22 травня 2023 року була оголошена повітряна тривога, проте бажання пройти до найближчого укриття ОСОБА_1 не вияв.

Обов`язок працівників поліції провести особу до найближчого укриття не передбачено чинним законодавством, а рішення пройти до укриття кожен громадян приймає для себе особисто. Тому жодних порушень в діях працівників поліції, апеляційний суд не вбачає.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника з приводу відсутності в ОСОБА_1 діях ознак правопорушення, передбаченого, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються, як такі, що спрямовані на уникнення останнім адміністративної відповідальності.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, який притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лішунова Є.О., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 27 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Лішунова Є.О. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.