Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
22.12.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., з участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про порушення митних правил, запроваджену щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 Митного кодексу України, за апеляційною скаргою заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби О. Костюка на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.11.2023,
Стягнути ОСОБА_1 на користь Закарпатської митниці витрати за зберігання майна, розміщеного на власному складі митного органу з 14.09.2023, у розмірі 1001,13 грн. (51 доба).
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.
В оскарженій постанові судді від 03.11.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення за таких обставин.
ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу марки «Audi» моделі «А6», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , прямуючи 12.09.2023 року о 22 год. 30 хв. з Угорщини через митний пост «Тиса» Закарпатської митниці в Україну, обравши порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор», не задекларувала товари іноземного виробництва, що підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України, а саме: каву в капсулах марки «Nesspreso», вагою нетто 50 грам, у кількості 209 шт.; каву в капсулах марки «Nesspreso», вагою нетто 54 грам, у кількості 43 шт.; каву в капсулах марки «Nesspreso», вагою нетто 57 грам, у кількості 68 шт.; каву в капсулах марки «Nesspreso», вагою нетто 48 грам, у кількості 103 шт.; каву в капсулах марки «Nesspreso», вагою нетто 60 грам, у кількості 14 шт.; каву в капсулах марки «Nesspreso», вагою нетто 58 грам, у кількості 35 шт.;кава в капсулах марки «Nesspreso», вагою нетто 49 грам, у кількості 26 шт.; каву в капсулах марки «Nesspreso», вагою нетто 56 грам, у кількості 4 шт.; каву в капсулах марки «Nesspreso», вагою нетто 100 грам, у кількості 7 шт.; каву в капсулах марки «Nesspreso», вагою нетто 125 грам, у кількості 13 шт., загальною вартістю 129 272,68 грн., які знаходились в автомобілі.
Отже, ОСОБА_1 вчинила порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.471 МК України, а саме: недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України, які переміщуються громадянами.
В апеляційній скарзі заступник начальника Закарпатської Держмитслужби О.Костюк просить оскаржувану постанову від 03.11.2023 скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України та призначити стягнення у виді штрафу в розмірі 5 100 грн. з конфіскацією вилученого протоколом про порушення митних правил товару.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 посилається на те, що ОСОБА_1 порушила встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщувала через митний кордон України, обравши формою проходження митного контролю проходження (проїзд) через «зелений коридор» товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України.
Вилучений протоколом про порушення митних правил безпосередній предмет порушення митних правил відноситься до коду згідно УКТ ЗЕД 0901. Згідно з ч.1 ст.378 МК України пропуск на митну територію України товарів, що класифікуються в 1 - 24 групах УКТ ЗЕД та ввозяться громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється.
Апелянт вказує, що об`єктивною стороною є установлений відповідно до МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто наявність під час проведення митного контролю в особи, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через таку зону (коридор), товарів, заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України, або товарів у кількостях, що перевищують неоподатковувану податком норму переміщення через митний кордон України.
На думку апелянта, судом не досягнуто мети адміністративного стягнення передбаченої ст.23 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відповідності до якої, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
В судовому засіданні в апеляційній інстанції представник Закарпатської митниці Зубенко І.І. підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити із наведених у ній підстав. В судове засідання в апеляційній інстанції, призначене на 22.12.2023 ОСОБА_1 та її захисник Стасьо К.М. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 18.12.2023 ОСОБА_3 подано клопотання про розгляду справи без її участі та ОСОБА_1 . Апеляційну скаргу підтримують, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.
Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з беззаперечним та точним дотриманням вимог закону, забезпечення виконання ухваленої постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 495 МК доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта та іншими документами.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, ст. ст. 486, 489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, ухвалити мотивоване законне рішення.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржувану постанову, дотримався вищенаведених норм.
Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.09.2023 (а.с. 6-7); доповідною запискою головного державного інспектора відділу аналізу ризиків та звязків з іншими органами управління боротьби з контрабандою так порушеннями митних правил Закарпатської митниці Стеблюка Я.В. (а.с. 17-18); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.11), фотоматеріалами (а.с. 12-16); описом предметів (а.с. 22-24).
На підставі вищевказаних доказів, які є належними, допустимими та достатніми суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України.
Відповідно до ч.3 ст.471 МК України, порушення встановленого цим Кодексом порядку недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами, тягне за собою накладення штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.
Безпосереднім предметом порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 471 МК України, можуть бути зокрема: товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України; товари в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.
Матеріалами справи підтверджується, що у справі, що переглядається, має місце переміщення товарів в не дозволених обсягах.
За цих обставин, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо призначення виду та розміру адміністративного стягнення, яке застосовано до ОСОБА_1 , та вважає, що місцевим судом вірно враховано характер та обставини вчиненого нею адміністративного правопорушення у їх сукупності, особу порушниці, ступінь її вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, те, що особа раніше до відповідальності за порушення митних правил не притягувалась, а тому застосовано адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.3 ст.471 МК України у виді штрафу у розмірі 5 100,00 грн., без конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а відтак підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли підтвердження та визнаються безпідставними, задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ч.5 ст.529 МК України та ст.ст. 7,251,252,294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби О.Костюка залишити без задоволення, а винесену щодо ОСОБА_1 постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.11.2023 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош