Справа № 128/2179/22
Провадження № 33/801/10/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 рокуСправа № 128/2179/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Страшка Анатолія Андрійовича,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 16 листопада 2022 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 366615 від 17 вересня 2022 року, 16 вересня 2022 року о 23:40 год. в Вінницькій області Вінницького району с. Якушинці вул. Паркова водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Honda Crosstour» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння результат продуття приладу «Драгер 6810» 1,04%, тест 2059, 17 вересня 2022 року о 00:31 год., чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 16 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 366615 від 17 вересня 2022 року, роздруківкою приладу «Drager Alcotest 6810» з результатом 1,04 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, рапортом поліцейського СРПП ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого сержанта поліції Глущенка С. від 17 вересня 2022 року.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку ОСОБА_1 перед проведенням його огляду на стан сп`яніння поліцейським не було поінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу та на його вимогу не було надано сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, також даної вимоги не відображено на бодікамеру працівника поліції. Вважає, що було порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки температура приладу «Drager Alcotest 6810» (+18 С) за допомогою якого було здійснено огляд на стан алкогольного сп`яніння не співпадала з температурою повітря гідрометеоцентру Вінницького району 27 вересня 2022 року о 00:30 год. + 12 С. Також прилад «Drager Alcotest 6810» не пройшов калібровку у встановлений законом строк. Крім того, він не погодився з результатами проведеного огляду, а працівники поліції не роз`яснили йому права пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я. Поряд з цим вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №366615 в графі дата складання протоколу містить виправлення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений в одному екземплярі, вручений апелянту не був та в ньому не має відомостей про дату, місце та час складення, а тому дані документи не можуть бути належними та допустимими доказами.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , а також його захисник адвокат Страшок А.А. зазначили, що дане правопорушення було вчинено у стані крайньої необхідності, оскільки за кермо автомобіля він сів вимушено, поспішаючи до хворої матері, якій викликали швидку.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

При апеляційному розгляді встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 366615 від 17 вересня 2022 року, 16 вересня 2022 року о 23:40 год. в Вінницькій області Вінницького району с. Якушинці вул. Паркова водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Honda Crosstour» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, результат продуття приладу «Drager Alcotest 6810» 1,04%, тест 2059, 17 вересня 2022 року о 00:31 год., чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення та роздруківки тестування на алкоголь приладу «Drager Alcotest 6810» ОСОБА_1 відмовився від їх підпису, не вказавши мотиви своєї відмови від підписання. Будь-яких зауважень щодо їх змісту чи клопотань останній не заявляв. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому були роз`яснені.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як передбачено п.2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Згідно вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Так згідно з пунктом 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Отже, у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду водію надано право пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, у закладі охорони здоров`я.

Однак, вказаним правом ОСОБА_1 на власний розсуд не скористався та відмовився від підпису протоколу про адміністративне правопорушення та роздруківки тестування на алкоголь приладу «Drager Alcotest 6810», будь-яких зауважень щодо їх змісту до них не вказав.

Поряд з цим, жодного доказу, який би піддавав сумніву достовірність складення протоколу стосовно ОСОБА_1 , справжність показань стану сп`яніння, зафіксованих приладом «Drager Alcotest 6810» не надано.

Таким чином, суд приймає до уваги протокол про адміністративне правопорушення серії БД №366615, роздруківку тестування на алкоголь, а також акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності обов`язкових до заповнення відомостей в останньому, зокрема, про дату, місце та час складення, оскільки вказане не спростовує, а у суду не виникає сумнівів, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого результат огляду 1.04‰.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що прилад Drager Alcotest 6810, яким ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння вчасно не пройшов повірку, а тому його результати не можуть бути доказом у даній справі, не є слушними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України від 01 березня 2010 року №33, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу «Драгер 6810» працівниками поліції під час виконання своїх службових обов`язків.

З долученої до матеріалів справи роздруківки технічного приладу «Драгер», вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння 17 вересня 2022 року за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер 6810», останнє калібрування якого відбулось 17 лютого 2022 року.

Законом України «Про метрологію, метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Згідно сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01 вересня 2014 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки - Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії DragerSafery AG CoKGaA Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

Отже, повірку газоаналізатора «Драгер 6810», за допомогою якого працівники поліції 17 вересня 2022 року проводили огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , було здійснено в межах міжповірочного вказаного вище інтервалу.

Доводи в апеляційній скарзі на те, що перед проведенням його огляду на стан сп`яніння поліцейським не було поінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу та на його вимогу не було надано сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки спростовується наступним.

Відповідно до п.5 розділі ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року № 1452/735, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відеозапис № VID17F-00-0117 з нагрудної камери поліцейського, містить фіксацію повідомлення проінформування ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, натомість вимоги про надання сертифікату приладу «Drager Alcotest 6810» та свідоцтва про його повірку ним не заявлялись.

Покликання в апеляційній скарзі на розбіжності в температурі повітря на приладі «Alcotest Drager 6810» та за даними інтернет-ресурсу, не є належним та допустимим доказом, оскільки не підтверджують несправність або недостовірність показників даного приладу.

Крім того, в Інструкції з експлуатації газоаналізатора «Drager Alkotest-6810» вказано, що відбір проби повітря, який видихає особа, та результат тестування здійснюється даним приладом автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку. Також в Інструкції визначено умови навколишнього середовища при експлуатації даного приладу: робоча температура: від - 5 до + 50 С° при відносній вологості 10-100 % без конденсації, атмосферний тиск 600-1400 гПа.

Газоаналізатор не є приладом по вимірюванню температури зовнішнього середовища, а в чеку відображається поточна робоча температура приладу, яка може відрізнятись від зовнішньої середи.

Доводи апеляційної скарги про недопустимий доказ, зокрема, відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, оскільки відеозйомка не ведеться безперервно до її завершення, є безпідставними, оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. Факт ненадання суду безперервного відеозапису не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності. Окрім того, обов`язок поліцейського вести відеозйомку безперервно не є абсолютним та відповідно до вимог п.п. 5, 8 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису поліцейський має право відступити від цих вимог за певних умов.

Отже, відсутність безперервного відеозапису обставин події не спростовує висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені в апеляційній скарзі доводи захисту щодо визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом є недостатніми. На думку апеляційного суду внесене виправлення до протоколу в частині дати його складення хоч і має місце, однак не є істотним порушенням вимог КУпАП, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, адже сам протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з нього чітко вбачається, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Отже, підстав визнання протоколу недопустимим доказом, та закриття провадження у справі апелянтом не наведено.

Крім того, вказане жодним чином не спростовує винуватості ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, оскільки обставини його вчинення підтверджуються іншими вищенаведеними належними та допустимими доказами, а не лише протоколом.

Покликання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Страшка Анатолія Андрійовича на те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності не заслуговують на увагу з огляду на таке.

За змістом статті 17 КУпАП особа, яка діяла у стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до статті 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Фактично ОСОБА_1 указує на крайню необхідність, в умовах якої він був змушений порушити ПДР, для відведення загрози здоров`ю матері.

Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження доводів заявника.

Поряд з цим, як слідує з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не вказував, що він діяв в стані крайньої необхідності за обставин викладених захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Страшком Анатолієм Андрійовичем в судовому засіданні апеляційного суду.

Додані в судовому засіданні до матеріалів справи довідки КНП «Якушинецького ЦПМСД» від 19 грудня 2022 року щодо стану здоров`я ОСОБА_2 , а також відповіді КНП «Територіального медичного об`єднання «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Вінницької обласної ради» від 20 грудня 2022 року № 06/1945 щодо виклику ОСОБА_2 16 вересня 2022 року о 23:50 хв. Бригади екстреної медичної допомоги, з приводу проблем з серцем, яка по приїзду встановила попередній діагноз та надала відповідну медичну допомогу, не заслуговують на увагу, оскільки не містять доказової інформації щодо дій ОСОБА_1 , зокрема, в стані крайньої необхідності.

Отже, апеляційний суд вважає недоведеним вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у стані крайньої необхідності.

Керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Доводи апеляційної скарги про те що суд попередньої інстанції не встановив обставини, які мають значення для правильного розгляду справи не є слушними, оскільки спростовуються викладеними висновками в оскаржуваному рішенні суду з наданням належної оцінки кожному наявному доказу в матеріалах справи.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Поряд з цим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи вищенаведені обставини висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Інші доводи апеляційної скарги носять формальний характер та на увагу не заслуговують.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 16 листопада 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий