СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3-в/759/21/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д., розглянувши подання заступника начальника Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області капітан внутрішньої служби Кобзар І. про вирішення питання пов`язаного з виконанням постанови суду від 17.11.2021 р., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2021 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Постановою суду від 17.11.2021 р. визнано винуватим ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком 120 (сто двадцять) годин. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок).

В обґрунтування подання зазначено, що постанова суду стосовно громадянина ОСОБА_1 надійшла 09.12.2021 року та була прийнята до виконання.

Загальний строк невідбутих суспільно корисних робіт на момент подачі подання становить 96 год., відпрацьовано лише 24 години суспільно корисних робіт. На даний час гр. ОСОБА_1 фізично немає можливості за станом здоров`я відпрацювати суспільно корисні роботи, оскільки пересувається на милицях, що унеможливлює виконання постанови суду.

На підстпаві наведеного, до суду направлено подання про вирішення питання пов`язаного з виконанням постанови суду від 17.11.2021 р.

Сторони в судове засідання не прибули, що не є перешкодою для розгляду даного подання.

Суд, вивчивши матеріали особової справи, вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

15.07.2022 ОСОБА_1 був ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, накладених постановою суду (а.с. 18) та отримав направлення для відпрацювання суспільно корисних робіт до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району у м. Києві» (а.с. 22), згідно довідки вказаного підприємства останній прибув до підприємства на приступить з 21.07.2022 р. до виконання суспільно корисних робіт (а.с.23), згідно табелю виходу на роботу особи, щодо якої застосовано адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт, ОСОБА_1 , відбув 24 годин суспільно корисних робіт. Після чого перестав з`являтися до органу пробації. Орган пробації надав до суду докази проте, що з 04.10.2022 р. ОСОБА_1 , перебував на лікарняному та в подальшомму не може відбувати суспільно корисні роботи за станом здоров`я.

Відповідно до п.13.14 усі питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до ст.304 КУпАП вирішуються судом, який виніс постанову.

Відповідно до ст.304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ст.1 КУпАП України завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як зазначено в ст.245 КУпАП України є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності й застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення. Загальною особливістю таких стягнень є їхній виховний, каральний та профілактичний характер. Стягнення, як правило, полягають у позбавленні або обмеженні певних прав, благ. Цим досягається мета покарання порушника та запобігання скоєнню нових проступків.

Відповідно до ст.183-2 КУпАП ухиленням від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт слід розуміти неприбуття порушника до місця виконання суспільно корисних робіт (підприємства, установи, організації) протягом двох днів з дати, визначеної у направленні уповноваженою посадовою особою, без поважних причин; невихід на суспільно корисні роботи або відмова від виконання роботи, вид якої визначений підприємством, установою, організацією, більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а також поява на робочому місці у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння. Поважними причинами є хвороба особи та інші документально підтверджені обставини, що фактично позбавляють можливості порушника прибути для відпрацювання суспільно корисних робіт.

Щодо порушників, які ухиляються від відбування суспільно корисних робіт, уповноваженим органом з питань пробації складається протокол про адміністративне правопорушення, який разом з іншими матеріалами надсилається до суду для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.183-2 КУпАП ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт - тягне за собою адміністративний арешт строком до десяти діб.

Відповідно до ст.325-4 КУпАП, у разі ухилення порушника від виконання суспільно корисних робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, строк невиконаних суспільно корисних робіт може бути замінений адміністративним арештом.

Доказів про те, що ОСОБА_1 , ухиляється від виконання суспільно корисних робіт, матеріали подання не містять, а навпаки підтверджують те, що останні фізично не може виконати постанову суду.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннямист. 9 Конституції України,ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України`таст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`усталена судова практика Європейського суду з прав людини (даліЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(даліКонвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характерКодексу України про адміністративні правопорушення.

ПоложенняКодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4Рекомендації №R(91)1Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені вКримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів правапринцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставіст. 80 КК Українизвільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання,якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два рокиу разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Крім цього, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло майже два роки.

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не повинен перевищувати двох років.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає доцільним задовольнити подання та звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Святошинського районного суду м. Києва від 17.10.2021 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Керуючись ч. 1 ст.183-1, ст. ст. 304, 325-1 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання заступника начальника Святошинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області капітан внутрішньої служби Ірини Кобзар. про вирішення питання пов`язаного з виконанням постанови суду від 17.11.2021 р., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Святошинського районного суду м. Києва від 17.11.2021 року за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

Суддя Н.Д. Бабич