ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: частина 1 статті 130Кодексу України про адміністративні правопорушення
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,

при секретарі Філоненко О.В.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

його захисника - адвоката - Зогаля Олександра Миколайовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 серпня 2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 серпня 2023 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 09 серпня 2022 року о 18-20 год в м. Полтава, виїжджаючи з пров. Стешенка на головну дорогу вул. 23 Вересня, керував автомобілем марки Renault Megane Scenic, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вказаними діями порушив пункт 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у медичному закладі КП «Полтавський обласний центр терапії залежності Полтавської обласної ради».

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 22 серпня 2023 року ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, вказавши, що оскаржуване судове рішення було винесено при невсебічному, неповному і необ`єктивному з`ясуванню всіх обставин справи, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому прохав скасувати оскаржувану постанову місцевого суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначає, що судом першої інстанції порушено його право на захист, а саме, справу розглянуто за його відсутності та відсутності захисника.

Також ОСОБА_2 наголошує на тому, що висновок, який мається у справі є недопустимим доказом, оскільки огляд проведено з порушенням і в самому висновку не зазначено ступінь сп`яніння, та вказує на порушення при складенні протоколу.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Під час судового засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Зогаль О.М. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з підстав в ній наведеній.

Мотиви суду

Згідно положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту статті 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено пунктом 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У пункті 8 Інструкції зазначено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Вимогами статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті130 КУпАП, суд першої інстанції послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №086738 від 18 жовтня 2022 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення (а.с.1); висновок КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР» № 413 від 09 вересня 2022 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3); постановою про закриття кримінального провадження від 28 вересня 2022 року (а.с.4-5).

Оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про порушення його права на захист не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

З відеозапису, який надано до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції приймати участь при складенні протоколу, надавати пояснення та отримати його копію відмовився.

Як убачається з наданих матеріалів, справа відносно ОСОБА_1 надійшла до суду 25 жовтня 2022 року, події зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відбулися 09 вересня 2022 року, розгляд справи тривав до 22 серпня 2023 року.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Зогаль О.М. неодноразово звертався до суду із заявами про відкладення розгляду справи з різних причин і судом першої інстанції всі клопотання були задоволені.

В судове засідання, яке було призначене на 22 серпня 2023 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Зогаль О.М. були належним чином повідомлені (а.с.32-33).

З урахуванням дати вчинення правопорушення, конкретних обставин справи, строків, протягом яких на особу може бути накладене стягнення, обізнаність ОСОБА_1 та його захисника про розгляд у справі та ту, обставину, що суд вже неодноразово відкладав розгляд у справі, суддя суду першої інстанції правильно розглянула справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисника вживши всі необхідні заходи до його повідомлення та забезпечення його участі в судовому засіданні.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення частиною 2 статті 251, статтею 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника, що його права судом порушені не були. Суд першої інстанції не позбавляв сторін у справі надавати свої письмові пояснення з приводу обставин у справі, на які вони хочуть звернути увагу суду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поряд з цим, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

При цьому сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За змістом частини 1 статті 268 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки, у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб або участь такої особи визнана обов`язковою.

З врахуванням вищевикладеного, доводи апелянта про порушення судом права на захист в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає необґрунтованими. За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було забезпечено ОСОБА_1 можливість реалізації права на доступ до правосуддя, а тому доводи скарги про порушення його прав в місцевому суді, апеляційний суд визнає неспроможними.

Посилання ОСОБА_1 про те, що висновок КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР» № 413 від 09 вересня 2022 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є недопустимим доказом, оскільки була порушена процедура огляду та в ньому не зазначено результати огляду - не заслуговують на увагу зважаючи на наступне.

Відповідно до пункту 9 Розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Крім того, пунктом 1 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

З вищевказаного вбачається, що нормами чинного законодавства встановлені часові межі та певний порядок доставлення водіїв транспортних засобів поліцейськими до медичного закладу, якому надається право на проведення огляду на стан сп`яніння.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу у відповідності до пункту 8 Інструкції, тобто після ДТП для проведення обов`язкового огляду на стан сп`яніння, результати якого відображені у висновку № 413 від 09 вересня 2022 року.

Висновок заповнено на спеціальному типовому аркуші, який є додатком до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який містить печатку лікаря який проводив огляд та медичного закладу в якому було проведено огляд водія.

У висновку мається підпис ОСОБА_1 , також суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника, що ознайомлюючись з результатами огляду та ставлячи про це підпис останній зауважень до результатів огляду не висловив.

Також слід зазначити, що відповідно до пункту 16 Інструкції не передбачено зазначення результатів огляду (проміле) у висновку, всі проведені дії для встановлення стану сп`яніння зазначаються в акті огляду на основі якого робиться висновок. Надання до суду акту огляду, як додатку до протоколі про адміністративне правопорушення, Інструкцією не передбачено.

Під час апеляційного перегляду по справі не встановлено порушень працівниками поліції вимогстатті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчити про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Висновки суду

Отже, жодних об`єктивних даних, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не встановлено.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою.

Стягнення накладено у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

При цьому, суд звертає увагу, що санкція частини 1 статті 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, не дає можливість пом`якшити призначене покарання із урахуванням наданих у до суду апеляційної інстанції документів, які з позитивної сторони характеризують особу, що притягнута до адміністративної відповідальності.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 серпня 2023 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.П. Пікуль