Номер провадження: 33/813/2077/23
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Бикова Дмитра Юрійович в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеса від 10 жовтня 2023 року по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеса від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн (а.с. 21).

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Биков Дмитро Юрійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не надано відповідної оцінки доказам, наявним у матеріалах справи, та не взято до уваги письмові пояснення апелянта, оскільки у винесеній постанові зазначено, що у матеріалах справи наявний відеозапис, з якого вбачається факт керування транспортним засобом та його зупинку. Натомість, ОСОБА_1 вказує, що на відеозаписах події зображено саме як представники поліції проїжджають повз автомобіля апелянта, згодом повертаються та заходять до кафе, у якому знаходився останній та вживав слабоалкогольні напої. До того ж, під час складення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності не було залучено жодного свідка, з огляду на те, що працівники поліції не можуть надати доказ щодо керування апелянтом транспортним засобом після вживання слабоалкогольних напоїв. Разом з тим, ОСОБА_1 вказує, що після проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, однак, у зв`язку з тим, що представники правоохоронних органів з власної ініціативи не захотіли очікувати медичного огляду через велику чергу та пізній час, апелянта позбавлено можливості здійснити такий огляд. Окрім того, в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності від 10 жовтня 2023 року зазначено, що апелянт в судове засідання не з`явився, а його представником було подано заяву про розгляд справи за відсутності, однак двічі на судове засідання ОСОБА_1 та адвокат з`являлися, проте через неявку представників поліції та на прохання судді було подано заяву про розгляд справи за відсутності. На підтвердження чого, адвокатом Биковим Дмитром Юрійовичем було подано запит до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області з метою отримання відомостей щодо перебування у приміщення суду ОСОБА_1 та його представника, який буде надано до апеляційного суду після отримання(а.с. 23-43).

Ухвалою Одеського апеляційного суду 08.11.2023 року було відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду (а.с. 53-54).

В судове засідання 18.12.2023 року з`явився представник апелянта - адвокат Биков Дмитро Юрійович та безпосередньо апелянт ОСОБА_2 , апеляційну скаргу просили задовольнити та оскаржувану постанову скасувати, посилаючи на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування останнім зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення транспортним засобом та взагалі, згідно пояснень наданих особою відносно якої складено протокол, працівники поліції підійшли до нього коли він перебував у кафе.

Приймаючи оскаржуване рішення щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення відповідного адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив із того, що вина останнього підтверджується наявними матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, чеком приладу «Драгер», актом огляду на стан сп`яніння та відеозаписом з нагрудних боді камер працівників поліції.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 533066, ОСОБА_1 22.07.2023 року близько 22 год. 20 хв в м. Одеса по вул. Кінна, 22 керував транспортним засобом Honda, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» із результатом огляду 1, 26 проміле (а.с. 2-5).

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, необхідною умовою даної категорії справ є саме встановлення факту керування особою транспортним засобом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в якості додатків до протоколу було долучено відеозапис з відео реєстратора та нагрудної камери працівників поліції 471512, 474915, котрі в свою чергу, повинні повністю фіксувати та в подальшому відтворювати події, що відбувалися в день складення відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, починаючи з моменту зупинки транспортного засобу під керуванням останнього та закінчуючи складення відповідного протоколу, оскільки згідно диспозиції вказаної статті, відповідальність настає саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На вказані матеріали справи, а саме долучені відеозаписи, в свою чергу, посилається суд першої інстанції в оскаржуваній постанові, як на підтвердження та доведення факту наявності в діях останньої складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, слід зазначити, що проаналізувавши долучений до матеріалів справи диск, апеляційний судом встановлено, що наявні відеозаписи не містять повного відео фіксування інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, адже відеозапис (з нагрудних камер працівників поліції) починається з моменту, коли працівники поліції здійснюють перевірку документів останнього та в подальшому фіксує пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду та складення відповідних адміністративних матеріалів. Проте, ні самого моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , ні безпосередньо фіксування керування даним транспортним засобом зазначений відеозапис, на яких посилається суд першої інстанції, не містить, а тому, враховуючи пояснення особи відносно якої складено протокол щодо не перебування за кермом транспортного засобу в день складення протоколу, котрі в свою чергу також містяться в самому протоколі, даний відеозапис не може бути беззаперечним доказом на підтвердження наявності факту керування. Відеозапис з відео реєстратора патрульного автомобіля також в свою чергу не відтворює в повній мірі всіх обставин подій, що відбувалися та вбачаються з протоколу по адміністративне правопорушення.

Тому, враховуючи, що апелянтом спростовується саме факт керування транспортним засобом та відсутність в матеріалах справи повного відеозапису подій, котрі відбувалися 22.07.2023 року позбавляє суд можливості здійснити перевірку обставин ймовірного порушення з боку особи відносно якої складено протокол вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, за порушення яких передбачена відповідальність в межах ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення, який в свою чергу, не може бути єдиним доказом доведеності вини особи, яка притягується до відповідальності. Будь-яких інших доказів щодо вчинення останнім адміністративного правопорушення відповідальності за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз. 2 ст. 251 КУпАП).

Разом з тим, судом першої інстанції всупереч положенню п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, згідно якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, не було звернуто увагу на відсутність в матеріалах справи повного відеозапису подій, на наявність якого міститься відповідне посилання в протоколі про адміністративне правопорушення та котрий повинен доводити факт керування транспортним засобом.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, а саме суперечливий характер інформації, котра міститься в матеріалах справи, відсутність в матеріалах справи повного відеозапису подій, котрі відбувалися 22.07.2023 року та в результаті яких було складено протокол про адміністративне правопорушення, та як результат позбавлення суду можливості відтворити в повному обсязі події зазначені в протоколі для вирішення питання щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з метою дотримання принципів та основних засад національного законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість визначення обставин справи без належного оформлення матеріалів долучення повного відеозапису подій або повідомлення про його відсутність.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бикова Дмитра Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеса від 10 жовтня 2023 року скасувати, матеріали справи направити до органів Національної поліції України (УПП в Одеській області) на дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк