Справа № 278/3451/23
Провадження №3/278/2453/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І.В. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

15.07.2023 о 19 год. 28 хв. на а/д Виступовичі-Житомир-Могилів Подільський, 182 км, Глибочиця-Клітчин-Станишівка, 1 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, незв`язна мова. Від проходження огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому медичному заклад відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Мельник Ю.О. подав клопотання про закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис з боді-камери патрульного поліцейського, клопотання адвоката, суддя приходить до наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №168302 від 15.07.2023; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №552128 від 15.07.2023 відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121, ч.1 ст. 126, ст. 125 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом з боді-камери патрульного поліцейського.

Суд не бере до уваги твердження захисника про відсутність в матеріалах справи доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в вину останньому ставиться порушення п.2.5 ПДР України, тобто відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушення п. 2.9 «а» ПДР України.

Безпідставними є твердження захисника щодо відсутності у справі безперервного відеозапису, тому що наданий відеозапис є безперервним у частині, яка має доказове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Суд звертає увагу на те, що дійсно п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026 передбачена безперервність здійснення відеозапису під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків. Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надання усього відеозапису, здійсненого у ході виконання поліцейським своїх службових обов`язків. На наданому до суду фрагменті відеозапису зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинка за порушення правил дорожнього руху, виявлення та озвучення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , пропозиція пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому медичному заклад, думка (позиція) останнього щодо такого огляду, тобто відмова ОСОБА_1 від проходження огляду. Наявні на переглянутому відеозаписі процесуальні дії, які вчинили поліцейські, об`єктивно доводить факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів захисника щодо незалучення двох свідків до процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то суд звертає увагу, що у відповідності до вимог ст.266 КУпАП залучення свідків до огляду на стан сп`яніння є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису, тоді як з матеріалів справи вбачається, що під час відмови ОСОБА_1 від проведення огляду поліцейськими були застосовані технічні засоби відеофіксації, а тому у залученні двох свідків необхідності не було.

Необґрунтованими також є доводи захисника про невідповідність складення протоколу про адміністративне правопорушення нормам закону. Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку, що протокол не містить істотних недоліків, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом та спростовували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відсутність підпису ОСОБА_1 у протоколі пояснюється його відмовою від підписання будь-якого документу, що зафіксовано на відеозаписі.

Інші, викладені в клопотанні, твердження захисника також не спростовують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не є підставою для закриття провадження у справі.

З огляду на наведене, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме керуючи транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При призначені адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддя враховує характер скоєного правопорушення та особу винного.

Обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП, та обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП, судом не встановлено.

З врахуванням зазначених обставин справи та особи порушника, є всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Інна ЗУБЧУК