Провадження №33/812/546/23 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Сокол Ф. Г.
Доповідачка апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі:

головуючої - судді Ямкової О. О.

за участю: секретаря Ковальського Є. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Степанова В. В. на постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 9 листопада 2023 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адмінправопорушення, 30 липня 2023 року близько 22.34 години в смт Врадіївка по вулиці Героїв України водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння та пройшов на місці зупинки огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер 6810 за своєю згодою і з фіксацією події під відеозапис. Результат тесту №1122 від 30 липня 2023 року встановив у водія стан сп`яніння з показником в 2.08 проміле. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог пункту 2.9а Правил дорожнього руху України за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 9 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, захисник Степанов В. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою, не відповідає вимогам закону. Посилається на норми КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», постанову Пленуму ВСУ 314 від 23 грудня 2005 року та практику ВС у складі КАС. Зазначає про те, що у справі немає доказів стосовно ґрунтовності підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .. Відсутність саме таких доказів, на переконання захисника, є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 недопустимим доказом та виключає можливість його притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, враховуючи принцип «плодів отруєного дерева».

При складанні протоколу представниками поліції Кранополу Г. О. не роз`яснені його процесуальні права, зокрема, право на захист. Також у протоколі відсутній підпис водія про ознайомлення зі змістом статті 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Не зафіксовано на відео порушення ПДР України ОСОБА_1 , як підстава для зупинки його транспортного засобу.

Крім того відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, які представниками поліції не встановлені відповідним шляхом.

Нажаль, суддя першої інстанції вищезазначеним фактам у своїй постанові оцінку не надав, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

До судового засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, та її захисник не з`явилися, повідомлені належним чином. Від захисника надійшла заява про відкладення слухання справи, призначеної на 9 годину 45 хвилин, у зв`язку з його зайнятістю у іншій справі, яка призначена на той же день, але на 10 годину 30 хвилин. Вказані причини неявки визнані судом неповажними, тому справа розглянута за відсутністю осіб у відповідності до статті 294 КУпАП.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, у їх межах, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, так як висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильними.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усіх наявних доказів, що містяться у справі та є будь-якими фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Сам розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, у якій повинен міститися опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

За наведеного, суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, ретельно виклавши його зміст, чек-тест до протоколу та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеофіксацію самої події, згідно яких ОСОБА_1 за наявністю ознак алкогольного сп`яніння та за своєю згодою пройшов огляд на місці зупинки, внаслідок чого стан сп`яніння підтверджено за допомогою алкотестеру Драгер, яким встановлено результат в 2.08 проміле. Заперечень або незгоди з результатами огляду водій не висловив, пояснив лише, що «вжив трошки, 100 грам горілки», «з висновком згоден». Внаслідок цього дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим за складеним адміністративним протоколом ним порушено положення пункту 2.9а ПДР України.

У відповідності до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями статті 266 КУпАП та пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І, положень розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, та у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду за допомогою технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, чеку-тесту до протоколу, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, водій ОСОБА_1 у день проведення огляду вживав напої, внаслідок чого при зупинці його транспортного засобу, у зв`язку з керування ним транспортним засобом у нічну добу без використання ближнього світла фар та непрацюючим лівим заднім стоп-сигналом, у поліцейських склалися обґрунтовані сумніви у його тверезості. Водій через тривалий час спілкування з поліцейськими та роз`яснення йому наслідків не проходження огляду на стан сп`яніння погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, який підтверджено результатами огляду за показниками алкотестера в 2.08 проміле. При проведенні огляду ОСОБА_1 надані документи відповідності технічного засобу для ознайомлення. ОСОБА_1 погодився з результатами газоаналізатора, про що він поставив свій підпис у відповідному протоколі, акті та чеку-тесті, і бажань про проходження такого огляду у медичному закладі не висловив, як і зауважень з приводу проведеного поліцейськими огляду на стан сп`яніння (а.с.1-8).

Сам протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджуються з даними, які містяться у відеозаписі, здійсненому працівниками поліції на спеціальний технічний засіб, та письмових доказах, доданих до протоколу.

Тому посилання захисника на необхідність визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом у справі не є слушними. За положеннями статті 251 КУпАП докази у справах про адміністративні правопорушення не поділяються на допустимі та не допустимі, а досліджуються усі в своїй сукупності та на їх підставі встановлюється наявність чи відсутність самого адміністративного правопорушення, а також винність даної особи в його вчинені.

Доводи захисника про автоматичне перерахування поліцейськими на відеозаписі усіх ознак алкогольного сп`яніння, які не відповідали поведінці водія, не лише суперечать положенням Інструкції № 1452/735, якою визначення ознак сп`яніння віднесено до виключної компетенції поліцейських, а ще і не відповідає події, яка зафіксована за допомогою відеозапису та свідчить, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, що підтверджено при проходженні ним огляду на стан сп`яніння відповідними показниками алкотестера.

Не є слушними твердження про відсутність у матеріалах справи відомостей про відсторонення водія від керування транспортним засобом, що зафіксовано на відеозаписі події о 22 годині з 52 по 53 хвилини (а.с.7-8).

Таким же безпідставним є твердження про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у випадку відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, яким він керував. Такі доводи захисника належним чином досліджені суддею суду першої інстанції та ним дана обґрунтована оцінка при ухваленні рішення. Обставини вчинення іншого адміністративного правопорушення доведені самим фактом відеозапису та підтвердженні усними поясненнями водія, зафіксованими у тому ж відеозаписі з 22 години 04 хвилини по 22 годину 05 хвилину, а також з 22 години 12 хвилини по 22 годину 13 хвилину (а.с.7-8). Крім того факт порушення водієм інших ПДР України встановлено у постанові, винесеній у той же день представниками поліції (а.с.5), внаслідок чого посилання захисника на постанову КАС в складі ВС від 15 березня 2019 року є недоречним.

Помилковість посилання захисника на практику інших судових органів стосується, окрім того, і тієї обставини, що в порядку адміністративної юрисдикції розглядаються справи, пов`язані виключно з винесенням органами Національної поліції України постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, в яких протокол про адміністративне правопорушення не складається, а тому будь-які позиції у цих справах не є преюдіційними стосовно справ, які підвідомчі судовим органам, де за наслідком розгляду справ про адміністративні правопорушення ухвалюються відповідні постанови, які можуть бути переглянути в порядку статті 294 КУпАП.

Слід також звернути увагу на невідповідність наведеної захисником постанови КАС в складі ВС від 15 березня 2019 року тексту, який ним викладено в якості її цитування, та у якій не лише встановлені інші обставини, ніж зазначені ним у змісті апеляційної скарги в якості основного її обґрунтування, а ще ці обставини не мають відношення до озвученого захисником принципу, на який він посилається, а саме ні «до дерева», «ні до його отруєних плодів».

Доводи про порушення прав ОСОБА_1 при складанні поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з не роз`ясненням йому його прав, передбачених статтею 268 КУпАП, що вплинуло на незаконність звинувачень та є підставою для закриття провадження у справі, є безпідставними, так як: права громадянина, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП ОСОБА_1 роз`ясненні, про що свідчить його особистий підпис у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1); роз`яснення прав водієві зафіксовано і на відеозаписі о 22 годині 09 хвилині, о 22 годині 19 хвилині та 22 годині 21 хвилині; крім того, ОСОБА_1 скористався правом на надання йому правової допомоги шляхом укладення договору на надання правової допомоги адвокатом Степановим В. В. (а.с.18-24) при розгляді справи у суді.

Сама процедура складення протоколу про адміністративне правопорушення регулюється нормами КУпАП, які містяться у главі 19 КУпАП, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у главі 21 КУпАП, а порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення у главі 22 КУпАП.

Отже, протокол за положеннями статті 256 КУпАП є доказом у справі та підлягає дослідженню і оцінці при розгляді справи по суті, в процесі якого особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП. Тому у бланку протоколу визначено про роз`яснення прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, за що особа, відносно якої складено протокол ставить свій підпис, що зробив і ОСОБА_1 .. Зауважень або скарг з приводу складання протоколу чи інших дій поліції з боку ОСОБА_1 не надходило.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення за протоколом, складеним відносно ОСОБА_1 , відбувся у відповідності до норм, що містяться у главах 21-22 КУпАП, з дотриманням його прав, за участю його захисника, внаслідок чого постанова ухвалена суддею у відповідності до статей 280, 283 КУпАП, за якими суддя з`ясувала: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновки судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності доказів, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі.

Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Степанова В. В. залишити без задоволення, а постанову судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 9 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча О. О. Ямкова