Справа №949/2148/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, проживаючої в АДРЕСА_1 .

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснено.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №986231 від 18 жовтня 2023 року, ФОП ОСОБА_1 18 жовтня 2023 року о 16 год. 40 хв. в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що в АДРЕСА_1 , проводила господарську діяльність без отримання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, чим порушила вимоги Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з приводу обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення пояснила, що вона, як на сьогоднішній день, так і момент складення даного протоколу, не являлася фізичною особою-підприємцем, оскільки свою діяльність припинила 22 вересня 2023 року.

Разом з тим, підтвердила, що 18 жовтня 2023 року, коли вона здійснювала обов`язки продавця у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що в АДРЕСА_1 , прийшли працівники поліції та виявили у холодильниках певну кількість слабоалкогольних напоїв. На той момент вона не змогла пред`явити ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, оскільки вона була відсутня у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", де підприємницьку діяльність здійснює її син ОСОБА_2 . Проте така ліцензія, як на момент оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, так і на даний час, наявна, яка діє з 08 вересня 2023 року.

Водночас, на підтвердження обставин, зазначених у своїх поясненнях, ОСОБА_1 надала суду для долучення до справи, ряд документів, серед яких наявні, зокрема, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №20, яка сформована 26 вересня 2022 року про припинення її діяльності як ФОП, копії ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_1 суб`єктом господарювання ОСОБА_2 .

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Жодних доказів про те, що ОСОБА_1 на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення була суб`єктом господарювання (фізичною особою-підприємцем) чи посадовою особою суб`єкта господарювання матеріалами справи не підтверджено.

Навпаки, з матеріалів справи вбачається, зокрема з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №20, яка сформована 26 вересня 2022 року, діяльність ОСОБА_3 як ФОП, припинена 22 вересня 2023 року.

Водночас, як пояснила у судовому засіданні ОСОБА_1 , 18 жовтня 2023 року, коли відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення, вона виконувала функції продавця, тобто особи, що безпосередньо здійснює продаж, а не є суб`єктом господарювання, чи його посадовою особою, відповідальною за отримання ліцензій.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", видача ліцензії - надання суб`єкту господарювання права на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про видачу ліцензії, про що робиться запис у ліцензійному реєстрі.

При цьому, здобувач ліцензії це суб`єкт господарювання, який звернувся в установленому законодавством порядку до органу ліцензування із заявою про отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, а ліцензіат - суб`єкт господарювання, який має ліцензію.

Цей Закон регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності (ч. 1 ст. 2 Закону).

Правовідносини, що пов`язані з ліцензуванням, зокрема обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

Статтею 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до ст. 17 вказаного вище Закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно доданих до матеріалів справи ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою місця торгівлі: АДРЕСА_1 , серії ВК з реєстраційними номерами 2302310 та 2302776, ОСОБА_2 , як фізична особа-підприємець, має право на роздрібну торгівлю алкогольними напоями з 08 вересня 2023 року по 08 вересня 2024 року.

Отже, станом на 18 жовтня 2023 року, ОСОБА_2 , як ФОП, який здійснює підприємницьку діяльність, в тому числі торгівлю алкогольними напоями, за адресою: АДРЕСА_1 по місцю знаходження магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", мав ліцензію на даний вид господарської діяльності.

При цьому, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є саме господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню, без такої ліцензії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У ході розгляду даної справи факт провадження господарської діяльності ОСОБА_1 у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що в АДРЕСА_1 , без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, не доведено, а навпаки, спростовується доданими нею до матеріалів справи письмовими доказами.

Варто зважати на те, що склад адміністративного правопорушення передбачає наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак. Відсутність хоча б однієї ознаки означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Оскільки не доведено, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання чи його відповідальною особою, а в матеріалах справи відсутні докази провадження нею господарської діяльності, у тому числі, без ліцензії, можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП виключається.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч. 2 ст. 8 Конституції України).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст. 62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Судова практика свідчить, що у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти росії" (рішення від 30 травня 2013 року) та "Карелін проти росії" (рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

За таких умов будь-яких належних та об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП суду не представлено.

Згідно з ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, вважаю, що провадження у справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Питання про вилученні речі слід вирішити у відповідності до ст. 265 КУпАП.

Так, у відповідності до ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час огляду та які були вилучені, після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Таким чином, зважаючи на вказану норму закону та обставини, які встановлені в ході розгляду справи, алкогольні напої, які були вилучені, слід повернути володільцю, який у даному випадку є ОСОБА_2 .

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 247, 284, 287, 294, 307, 308 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені у ОСОБА_1 на підставі протоколу огляду речей та вилучення речей від 18 жовтня 2023 року пиво та слабоалкогольні напої, які передано на зберігання до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, повернути володільцю ФОП ОСОБА_2 .

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Отупор К.М.