ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/26132/23

Провадження № 3/947/6841/23

22.11.2023 року суддя Київського районного суду м.Одеси Прохоров П.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого охоронцем в ТЦ «АТБ», проживаючого: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, протокол ААД №506550,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2023 року о 17.35 годин на вул.Люстдорфська дорога, 152/4 в м. Одесі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra, н/з НОМЕР_1 та після зупинки транспортного засобу працівником поліції вживав алкогольні напої, а саме пиво «Чернігівське біле», 0.5 л., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про доставлення повістки про виклик, а також витягу з інтернет-порталу «Судова влада», де судом розміщено інформацію про призначення справи до розгляду, не з`явився.

Захисник Манюк Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність і відсутність ОСОБА_1 . Також, захисник Манюк Д.В. подав письмове клопотання про витребування з УПП в оде5ській області всі наявні відеозаписи датовані 30.07.2023 року з 17 по 21 годин.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст.130 КУпАП, підтверджена дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення та доказана в повному обсязі зібраними по справі доказами, а саме: - протоколом проадміністративне правопорушення, в якому наведені обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких ОСОБА_1 підтверджує факт керування транспортним засобом 30.07.2023 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , відповідно до яких вона підтверджує факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 30.07.2023 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , відповідно до яких вона бачила факт переслідування поліцейськими автомобіля з н/з НОМЕР_1 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 , відповідно до яких водій ОСОБА_5 30.07.2023 року керував автомобілем та на колі вулиць Глушко у напрямку Люстдорфської дороги у нього виник конфлікт з водієм автомобіля ОПЕЛЬ через порушення ним правил дорожнього руху, який при початку руху патрульного автомобіля поліції в його бік, перетнув дві смуги дороги та скрився у дворі;

- рапортом інспектора полку УПП в Одеській області Зубко М., відповідно до якого 30.07.2023 року о 17.37 годин до екіпажу патрульної поліції звернувся водій транспортного засобу, який повідомив, що автомобіль Opel, н/з НОМЕР_1 створює аварійну ситуацію, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим він вийшов з автомобіля з метою зупинки зазначеного автомобіль ОПЕЛЬ, який побачивши його різко звернув з проїзної частини у двори через двійну суцільну лінію розмітки, після чого увімкнувши проблискові маячки та звукову сигналізацію було розпочато переслідування зазначеного автомобіля, водій якого разом з пасажиркою покинули автомобіль втекли з місця події. Згодом було встановлено водія ОСОБА_1 , який при спілкуванні з поліцейськими пояснив, що вживав алкоголь після зупинки і переслідування його автомобіля.

Дослідженим судом відеозаписом з місця події встановлено, що ОСОБА_1 вживає пиво при спілкування з поліцейськими, підтверджує факт керування автомобілем, не заперечує, що перетнув двійну суцільну смугу та пояснює, що не бачив, що його намагались зупинити працівники патрульної поліції. Також відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_3 , яка перебувала у салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем, виниклий конфлікт на дорозі ОСОБА_1 з водієм іншого транспортного засобу, після чого ОСОБА_1 припаркував автомобіль та пішов.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що клопотання захисника Манюка Д.В. про витребування відеозаписів з місця події задоволенню не підлягає, оскільки до матеріалів справи долучений відеозапис з місця події, який досліджений у судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 вказаного Кодексу, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Разом із тим, п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст.130 КУпАП, вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

На підставі викладеного та в силу положень ст.33 КУпАП, при визначенні міри адміністративного стягнення, суддя враховує характер та обставин інкримінованого правопорушення, ступінь вини останнього та його особу, а також приймаючи до уваги мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 зазначеного Кодексу, суддя доходить висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень, до цієї особи єдиним можливим є застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.1, 9, 23, 27, 33, 34, 40-1, 130, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Прохоров П. А.