справа № 179/1888/23
провадження № 3/179/901/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року смт.Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кравченко О.Ю., при секретарі судового засідання Хорольської І.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Живоглядової У.С., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізичної особи-підприємця, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2023 року о 23 годин 32 хвилин в смт Магдалинівка по вул.Гагаріна, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2115», днз НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, від керування відсторонена. Своїми діями водій порушила вимоги п.2.9 а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнала та суду пояснила, що у її матері, яка хворіє на цукровий діабет, ввечері почався приступ, тому їй прийшлося сісти за кермо та поїхати до матері, оскільки швидку викликати не вдалося, а її чоловік не може керувати транспортними засобами за станом здоров`я. Просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Живоглядова У.С. подала клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке підтримала у судовому засіданні, посилаючись на наступні обставини:

1. При зупинці транспортного засобу працівниками поліції не було виконано вимоги ч.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки працівники поліції повинні назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на вимогу особи службове посвідчення, чого зроблено не було. Транспортний засіб було зупинено без належних на те підстав та всупереч нормам ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейськими не було належним чином повідомлено особу, що здійснювала керування транспортним засобом, про причину зупинки або про здійснення даною особою порушення, що призвело до зупинки автомобіля. Отже, неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу призвела до недопустимості доказів, отриманих за результатами проведення подальшої перевірки водія на стан алкогольного сп`яніння.

2. З доданих до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, проте на дану відмову працівник поліції не відреагував, продовжуючи готувати прилад для проведення перевірки. Також ОСОБА_1 висловила сумніви щодо дійсності результатів проведеного огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, однак це залишилося поза увагою поліцейського. Таким чином, не роз`яснивши ОСОБА_1 , що у разі незгоди з результатом огляду на стан сп`яніння, проведеним працівником поліції, вона вправі пройти огляд в закладі охорони здоров`я, працівник поліції не дотримався порядку проведення огляду, визначеного ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того, після першої невдалої спроби ОСОБА_1 продути алкотестер, працівник поліції не замінив одноразовим мундштук на приладі, тому не можна вважати коректними результати такої перевірки, коли фактично, одноразовий мундштук було використано двічі. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що свідки для проведення огляду на стан сп`яніння не залучалися, проте у рапорті інспектора поліції зазначено, що огляд було запропоновано пройти в присутності свідка.

3. Працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 її права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, хоча така відмітка міститься у протоколі про адміністративне правопорушення. Працівник поліції надав ОСОБА_1 на підпис письмові пояснення, які були написані особисто ним та не роз`яснив право відмовитися від надання пояснень. У письмових поясненнях та Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності написано з помилкою.

4. Також зазначає, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані крайньої необхідності, оскільки була змушена невідкладно їхати до своєї матері ОСОБА_2 , яка перенесла інсульт та страждає цукровим діабетом з частими гіпоглікемічними комами, щоб надати їй невідкладну медичну допомогу, оскільки сусідка телефоном повідомила, що ОСОБА_2 в її присутності почала втрачати свідомість. Чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_3 на даний час позбавлений фізичної можливості керувати авто через проведену йому 27.07.2023 року хірургичну операцію та викликаний операційним втручанням больовий синдром. Враховуючи, що очікування таксі в смт.Магдалинівка займає від 20 до 40 хвилин, а півгодини займає дорога від будинку ОСОБА_1 до будинку її матері, якщо йти пішки. Таки проміжок часу є критичним для хворої, оскільки зволікання у таких випадках призводить до смерті хворої людини.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, дослідивши матеріали справи суд дійшов до такого висновку.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.9а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Згідно п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на заперечення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №272421 від 28.10.2023 року; довідкою про наявність у гр. ОСОБА_1 водійського посвідчення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 згодна з результатом огляду, про що свідчить її підпис; тестом № 650 на алкоголь за допомогою газоаналізатора - алкотестера «Драгер 6810» з результатом огляду 0,52‰; розпискою ОСОБА_3 про отримання від працівників поліції транспортного засобу ВАЗ 21015, днз НОМЕР_1 ; відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського.

Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою, та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.

Доводи ОСОБА_1 та її захисника щодо керування транспортним засобом у стані крайньої необхідності, суд вважає неспроможними, оскільки зазначені доводи не підтверджуються матеріалами справи.

Так, відповідно до ч.1 ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Як вбачається з наданих суду захисником довідки КП «Магдалинівська ЦЛ» МСР від 06.11.2023 року №687, акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02 листопада 2023 року, ОСОБА_2 , 1956 року народження перебуває на диспансерному обліку у лікарів невропатолога та ендокринолога КП «Магдалинівська ЦЛ» МСР та на мобільному паліативному супроводі, як невиліковна хвора, потребує постійної сторонньої допомоги за станом здоров`я (догляд здійснюється донькою, ОСОБА_1 , яка володіє у повній мірі навичками надання медичної допомоги при гіпоглікемічній комі). Також надана виписка №5908 із медичної карти стаціонарного хворого, з якої вбачається, що ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з 26.07.2023 року по 09.08.2023 року з приводу хірургічної операції ендопротезування стегнового суглоба.

Разом з тим, доказів того, що ОСОБА_2 28.10.2023 року потребувала термінової допомоги у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, яке загрожувало її життю та не могло бути усунено іншим способом, як стверджує особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду не надано.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 відмовилась від проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 та була незгодна з результатами огляду, суд вважає неспроможними, оскільки з доданих до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не висловлювала однозначної незгоди на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та пройшла такий огляд, результати якого зафіксовані в акті огляду на стан сп`яніння та підтверджуються тестом № 650 з результатом огляду 0,52‰. Результат огляду було продемонстровано працівником поліції ОСОБА_1 , яка погодилась з ним та підписала акт огляду на стан сп`яніння. Розбіжності в написанні прізвища особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в акті огляду на стан сп`яніння та письмових поясненнях ОСОБА_1 суд розцінює як технічну помилку, яка не спростовує результат огляду на стан сп`яніння. Крім того, в судовому засіданні встановлено особу ОСОБА_1 та встановлено, що на відеозапису зафіксована саме вона.

Посилання сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не були роз`ясненні її права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, у тому числі право на відмову надавати будь-які пояснення, суд не бере до уваги, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення міститься підпис ОСОБА_1 про роз`яснення їй таких прав.

Крім того, письмові пояснення ОСОБА_1 від 28.10.2023 року, які були відібрані поліцейським СРПП ВП №1 Новомосковського РВП Клименко А.О., підписані нею без зауважень та співпадають з поясненням останньої, які вона давала при спілкуванні з працівниками поліції, зафіксованими на відеозапису.

Крім того, статтею 268 КУпАП передбачені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у тому числі і право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, тоді як розгляд матеріалів за ст. 130 КУпАП віднесено до компетенції суду ( ст. 221 КУпАП), де був присутній захисник, а не органів Національної поліції ( ст. 222 КУпАП).

Враховуючи те, що розгляд справи поліцейськими не проводився, порушення права на захист не встановлено.

Доводи щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу не можуть бути прийняті до уваги, оскільки підстави для зупинки транспортного засобу не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення водієм п. 2.9а) ПДР, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення, встановленого санкцією даної норми закону.

Доводи захисника щодо відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу, визначених ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», також не заслуговують на увагу суду, оскільки вони не є предметом судового розгляду.

Всі інші доводи сторони захисту оцінюються критично, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, є неспроможними та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи і суд їх розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена та в її діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки остання керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 скоїла грубе правопорушення, яке у випадку його не виявлення працівниками поліції, могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 статті 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

В даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст.5 вказаного Закону.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору не відноситься, а відтак, з неї на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.33, 401, 280, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 (п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О.Ю. Кравченко