ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/1716/23 Номер провадження 33/814/1628/23Головуючий у 1-й інстанції Попов М. С. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Янка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на постанову судді Карлівського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,-

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови

Постановою судді Карлівського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,20 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 18 червня 2023 року близько 12:00 год., по АДРЕСА_2 вчинив насильство відносно колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Карлівського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2023 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування судом обставин справи, просить її змінити в частині накладення адміністративного стягнення змінивши адміністративний арешт на штраф або громадські роботи.

Апеляційна скарга обґрунтовується відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Янко О.О. в судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Від захисника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Світлик Я.В. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Карлівського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2023 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги, вважаю, що воно підлягає задоволенню, оскільки наведені причини пропуску строку на оскарження є поважними та підтверджуються матеріалами справи.

Мотиви суду

Згідно з положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частиною другою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №434613 від 18 червня 2023 року вбачається, що 18 червня 2023 року близько 12:00 год. ОСОБА_1 вчинив насильство відносно колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення, а також з даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 , неодноразово протягом року визнавався винним у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Тобто, ОСОБА_1 є особою, яка після накладання адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, неодноразово вчиняла аналогічні правопорушення.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Вважаючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, доведеною, місцевий суд послався на сукупність доказів, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №434613 від 18 червня 2023 року (а.с.2); рапорт працівника поліції (а.с.5); пояснення потерпілої ОСОБА_2 , (а.с.6); роздруківкою відомостей щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с.7-9); відеозапис (а.с.12).

Оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства повторно протягом року.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується й апеляційний суд.

Натомість, доводи захисника Шатохіна О.Г., що протокол про адміністративне правопорушення ВАВ №434613 від 18 червня 2023 року за вчинення домашнього насильства, не містить у собі беззаперечних та об`єктивних доказів, які підтверджували про наявність у ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки дані, які вказані працівниками поліції в вищезазначеному протоколі підтверджуються іншими доказами які наявні в матеріалах справи.

Зокрема, з відеозапису, який наявний в матеріалах справи, чітко вбачається, що громадянин ОСОБА_1 ображає свою колишню співмешканку ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожує фізичною розправою, тобто умисно вчиняє дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Більше того, з письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , вбачається, що 18.06.2023 о 07.10 год. громадянин ОСОБА_1 проходячи повз її будинок почав голосно кричати в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, після чого ОСОБА_2 викликала працівників поліції.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та зводяться до власного підходу в тлумаченні положень закону та підзаконних нормативно-правових актів, а також власної переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки.

Отже, жодних об`єктивних даних, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства повторно протягом року.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскаржувана постанова не містить підпису судді, однак вказана обставина не свідчить, що суддя істотно допустив порушення процесуальних вимог, оскільки сама постанова роздрукована зі спеціальної програми суду і підписана електронним підписом судді та знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Санкція частини другої статті 173-2 КУпАП передбачає за вчинення домашнього насильства накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Також апеляційний суд вважає необхідним врахувати обставину, яка має значення для правильного вирішення справи, зокрема те, що ОСОБА_1 , притягується до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства повторно протягом року, даний факт свідчить про систематичне вчинення ним протиправних дій та про можливі наміри вчинення їх в майбутньому.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника та наявність обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд вірно застосував до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (домашнє насильство), стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб, що цілком буде відповідати особі правопорушника, суті вчиненого ним правопорушення та наслідкам його вчинення.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючисьст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Карлівського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2023 року.

Постанову судді Карлівського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2023 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко