КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю захисника Головченка А.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Головченка А.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 03 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Ірпінського міського суду Київської області від 03.10.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Як встановив суддя у постанові, 14.08.2023 року о 23 год. 52 хв. по вул. Енергетиків, 2 в м. Буча Київської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу ARCE-0185 Alkotest 6810, за результатами проведення якого у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 0,64 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Головченко А.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 03.10.2023 року, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що поліцейські безпідставно висунули водію ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у ОСОБА_1 не було жодних ознак такого сп`яніння, визначених п.3 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року).

Також вказує, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та вищевказаної Інструкції, якою передбачено чітко визначений порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, оскільки після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу водій ОСОБА_1 не погодився з результатами цього огляду, однак, в порушення вимог ч.3 ст. 266 КУпАП та п.7 Розділу І вказаної Інструкції, поліцейські не забезпечили його огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я лікарем-наркологом, а одразу склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 наполягав на проведенні його огляду в закладі охорони здоров`я, на що працівники поліції йому відмовили, вказуючи на те, що в медичному закладі такий самий алкотестер, що використовується ними на місці зупинки.

Отже, на переконання апелянта, працівниками поліції не було дотримано встановленої процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, а тому згідно з вимогами ч.5 ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним.

Також апелянт вказує, що прилад - газоаналізатор Drager Alkotest 6810, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 не є спеціальним технічним засобом за допомогою якого поліцейські мають право проводити огляд водіїв на стан алкогольного сп`яніння, оскільки сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки на вказаний прилад був чинний до 27.03.2017 року, а тому показники цього приладу не можуть вважатися допустимим доказом.

Крім того зазначає, що наявний у справі відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, на який послався суддя місцевого суду в оскаржуваній постанові, є неповним, не містить у собі безперервний запис події, що ставить під сумнів законність проведених поліцейським процесуальних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини, пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника Головченка А.О. на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, вказані вимоги закону при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані не були, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Встановлення факту перебування особи в стані алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди водія на проведення цього огляду або у разі незгоди з його результатами, такий огляд проводиться в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення відповідних підстав для його здійснення.

За приписами пункту 7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно пункту 9 Розділу ІІ Інструкції з метою з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Частиною 5 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810, ОСОБА_1 не погодився з його результатами, про що зазначив в Акті огляду (а.с. 3) та складеному стосовно нього протоколі про адміністративне правопорушення від 14.08.2023 року (а.с. 1), однак незважаючи на це, поліцейський, в порушення вимог частини 3 статті 266 КУпАП, п.7 Розділу І та п.9 Розділу ІІ вищезазначеної Інструкції, не забезпечив доставку водія ОСОБА_1 до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, оскільки після незгоди водія ОСОБА_1 з результатами проведеного на місці зупинки огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, працівниками поліції, в порушення процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та вищевказаною Інструкцією, не було забезпечено такий огляд в закладі охорони здоров`я, а тому відповідно до положень ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, слід вважати недійсним.

За наведеним, оскаржувана постанова судді Ірпінського міського суду Київської області від 03.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не може вважатися законною й обґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Головченка А.О. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 03 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа №367/6538/23; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження №33/824/5134/2023

Головуючий у І інстанції - Одарюк М.П.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.