П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року м. Київ

Справа № 758/11667/23

Провадження: № 33/824/5301/2023

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Каращука Юрія Ігоровича в інтересах ОСОБА_1

на постанову Подільського районного суду м.Києва від 26 жовтня 2023 року, винесену під головуванням судді Ікорської Є. С.,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою Подільського районного суду м.Києва від 26 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,8 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, 03 листопада 2023 року адвокат Каращук Ю. І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не дотримання вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, просив скасувати постанову Подільського районного суду м.Києва від 26 жовтня 2023 року та звільнити ОСОБА_1 від відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилався на те, що ОСОБА_1 працює водієм, обмеження у праві керування позбавляє його основного джерела засобів для існування.

Вважав, що постанова державного виконавця є незаконною, у зв`язку із чим оскаржується в порядку чинного законодавства. Відмічав, що незаконне рішення посадової особи не може породжувати законних наслідків.

Окрім того, посилався на те, що порушення вчинене ОСОБА_1 є малозначним, а тому він може бути звільнений від відповідальності.

Вислухавши пояснення адвоката Каращука Ю. І. в інтересах ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 364055, 23.09.2023 об 16:00 год. на перехресті вул. Нижній Вал та вул. Глибочицька у м. Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , стосовно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою Слов`янського ВДВС Донецької області, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 ознайомився із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 364055, що підтверджується його підписом.

Суд першої інстанції визнав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, виходячи з даних, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, постанові про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 21.06.2023 року та записі на DVD-диску.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП, передбачено правопорушення, що полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу правопорушення.

Суд першої інстанції, перевіряючи наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, зобов`язаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності правопорушника про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.

Встановленою є та обставина, що ОСОБА_1 було відомо про наявність відповідної постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами, що ним не спростовується в апеляційній скарзі, а також відповідна постанова на момент вчинення правопорушення була чинною.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи, та узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

В той же час, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 було подано до суду апеляційної інстанції постанову заступника начальника Слов`янського ВДВС Донецької області від 15 листопада 2023 року про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

Окрім того, необхідно враховувати, що ОСОБА_1 працює водієм та вчиняє дії, спрямовані на погашення заборгованості за рахунок заробітної плати. Позбавлення права керування транспортними засобами унеможливить здійснення ним трудової діяльності та, відповідно, погашення заборгованості. При цьому, така обставина існувала і на момент ухвалення постанови державним виконавцем про обмеження у праві керування ОСОБА_1 транспортними засобами та відповідно стала підставою для її скасування.

ОСОБА_1 надав квитанції про те, що ним здійснюється погашення заборгованості зі сплати аліментів, в тому числі і в поточному місяці.

Відповідно до ст.ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, згідно з якою таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Накладаючи на ОСОБА_1 стягнення за ч. 3 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції не в повній мірі врахував характер та обставини вчиненого правопорушення, відсутність реально заподіяної істотної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, що на думку апеляційного суду суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння. Суд не звернув увагу на те, що позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 спричинить неможливість виконання ним обов`язку зі сплати аліментів та до імовірного збільшення заборгованості.

Обставини, що обтяжуютьвідповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення відсутні.

Ураховуючи вищевикладене, та беручи до уваги поведінку ОСОБА_1 направлену на усунення негативних наслідків, зокрема, часткове погашення заборгованості, а також те, що наслідки даного правопорушення не представляють суспільної небезпечності, тому є всі підстави відповідно до ст. 22 КУпАП визнати вказане правопорушення малозначним та закрити провадження у справі, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Каращука Юрія Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Подільського районного суду м.Києва від 26 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, скасувати та прийняти нову постанову.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення та оголосити усне зауваження.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Невідома