Номер провадження: 33/813/2030/23
Номер справи місцевого суду: 522/5336/23
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С.М.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря судового засідання Хангельдян К.С., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

09.10.2023 року на дану постанову суду ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який підтримав клопотання про поновлення строку, дослідивши матеріали справи та вимоги клопотання, суддя апеляційного суду приходить до таких висновків.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення регламентується ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Встановлено, що постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 3400 гривень в дохід держави. Вирішено питання судових витрат.

Як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що участі у розгляді справи не приймав, копію постанови отримав 27.09.2023 року.

Проте на противагу зазначених підстав, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що 10.05.2023 року апелянт ОСОБА_1 особисто приймав участь у судовому засіданні та надав покази щодо обставин правопорушення, судове рішення ухвалено та проголошено за його участі.

Таким чином, доводи клопотання ОСОБА_1 щодо неможливості оскарження рішення у зв`язку з тим, що апелянт не приймав участі у судовому засіданні суду першої інстанції, апеляційний суд вважає необґрунтованими та недоведеними.

Згідно з положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не доведено поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, а тому правових підстав для поновлення строку за обставин зазначених в клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови суду не має.

За таких обставин, апеляційний суд визнає неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови районного суду у справі про адміністративне правопорушення, а тому, відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, слід відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строкуна апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу - повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов