Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3284/22 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого судді Зав`язуна С.М.,
за участю: секретаря Добровінської А.О.,
захисника Васильчука В.П.,
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Житомира апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 19 травня 2022 року,
ВСТАНОВИВ :
зазначеною постановою ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп.
Згідно постанови суду, 10.04.2022 о 14-00 год., у м. Житомирі по просп. Незалежності, 13, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, як незаконну, та прийняти нову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. При цьому, звертає увагу, що дійсно керував військовим транспортним засобом по пр.Незалежності і був зупинений працівниками поліції. Однак, відмовився від проходження освідування поліцейським лише тому, що підпорядковується керівництву військової частини. Відповідно, відразу, після зупинення транспортного засобу, поставив до відома керівництво та чекав на прибуття ВСП (військова служба правопорядку), які повинні бути присутні при освідуванні. Однак, працівники поліції не дочекались представників В/Ч НОМЕР_2 , склали акт про відмову та відповідно протокол за адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Звертає увагу, що у нього були відсутні зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Васильчука В.П. в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
За положеннями ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Нормами ст.280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції вище наведених вимог закону не дотримався.
Обґрунтовуючи висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові послався як на докази протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №081829 від 10.04.2022 (а.с.1); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 17.04.2022 (а.с.2); акт огляду на стан сп`яніння (а.с.3); письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4, 6); відеозапис з нагрудної камери поліцейського (а.с.7); рапорт поліцейського.
Будучи опитаним в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 фактично навів доводи викладені ним в апеляційній скарзі, наголосив на тому, що він дійсно 10.04.2022 о 14-00 год., у м.Житомирі по просп. Незалежності, 13, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зазначив, що керував транспортним засобом протягом декількох діб, перевозив амуніцію, боєприпаси, особовий склад. На той час дуже переживав за батьків, які перебували в зоні активних бойових дій. Для працездатності постійно вживав каву та енергетичні напої, що і вплинуло на його зовнішній вигляд. Після зупинки його поліцейськими, зателефонував своєму безпосередньому командиру, повідомив його про всі обставини, отримав відповідний наказ цього командира відмова від будь-яких пояснень, як і підписів під будь чим, до приїзду останнього, який і виконував. Залишити автомобіль не мав права, в ньому був відповідний військовий вантаж (зброя, боєприпаси). В автомобілі був сам. Просив поліцейських дочекатись приїзду його командира та представників ВСП (військова служба правопорядку), однак, ті відмовили в цьому та склали протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (відмова в проходженні огляду). Після приїзду командира, звернулися до поліцейських з пропозицією проходження ним відповідного огляду на місці та в медичному закладі, однак, останні відмовили, пославшись на те, що протокол вже складено, і нічого вже зробити неможливо. Після того, вже у військовій частині, був оглянутий лікарем військової частини, останнім встановлено відсутність зовнішніх ознак перебування його в стані алкогольного сп`яніння.
В свою чергу, будучи допитаний судом апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 , начальник автомобільної служби військової частини (безпосередній командир ОСОБА_1 ) зазначив, що в квітні місяці до нього зателефонував його підлеглий військовий водій ОСОБА_1 , та повідомив про те, що зупинений працівниками поліції. Водій виконував рейс Житомир-Коростень, перебував за кермом декілька діб. Для працездатності фактично всі водії його військової частини вживають енергетичні напої. На той час у ОСОБА_1 батьки перебували безпосередньо в зоні активних бойових дій, він за них дуже переживав. Під час телефонної розмови з ОСОБА_1 був відданий наказ до його приїзду нічого не підписувати та не давати жодних пояснень. Цей наказ ним був відданий на дотримання наказу командуючого ДШВ щодо обов`язкової присутності відповідних офіцерів військової частини при виявленні факту керування транспортними засобами водіями-військовослужбовцями в стані алкогольного сп`яніння. При приїзді 10.04.2022 о 14-00 год. на просп.Незалежності, ним було запропоновано поліцейським щоб водій ОСОБА_1 пройшов огляд щодо стану алкогольного сп`яніння у на місці або у медичному закладі - поліцейські відмовили, оскільки протокол вже було складено. Залишити транспортний засіб ОСОБА_1 на місці події не міг, так як він був єдиним водієм, в самому автомобілі був військовий вантаж. Після того, як він особисто прочитав зміст протоколу відносно ОСОБА_1 , дозволив останньому цей протокол підписати. Після повернення до військової частини ОСОБА_1 пройшов відповідний огляд у лікаря в/ч, зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у нього не було виявлено, тому і відпала потреба в складанні направлення військовим лікарем для проходження освідування ОСОБА_1 в медичному закладі.
З перевіреного судом апеляційної інстанції наявного в справі відеозапису з боді-камери №475834, 475842 (а.с.7), який наданий як доказ вини ОСОБА_1 , вбачаються обставини зупинки ОСОБА_1 (військовий водій), який керував військовим транспортним засобом «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 10.04.2022 о 14-00 год., у м.Житомирі по просп. Незалежності, спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 , встановлення факту, що він військовий та перевозить військовий вантаж. ОСОБА_1 телефонує своєму безпосередньому командиру, отримує відповідний наказ (чекати приїзду, нічого не підписувати, не давати пояснень), його виконує, просить поліцейських почекати приїзду свого командира та інспекторів ВСП, зазначає, що не може покинути свій автомобіль. В свою чергу, поліцейські фактично ігнорують вище зазначене, поспішають скласти протокол (хоча і дотримуються формальної процедури його складання). Після приїзду командира ОСОБА_1 ОСОБА_4 , в категоричній формі поліцейські відмовляють у пропозиції пройти водієм освідування на місці за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, посилаючись на те, що протокол вже складено і вже нічого не можна зробити. При цьому, на той час ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення ознайомлений не був.
Цей відеозапис відтворює відповідний (чіткий та повний) перебіг подій о 10.04.2022 о 14-00 год., у м. Житомирі по просп. Незалежності, як і всіх відповідних учасників цих подій, їх відповідні дії. На думку апеляційного суду, цим відеозаписом опосередковано спростовано зовнішні ознаки можливого перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, зокрема, його поведінка протягом зафіксованих подій є повністю адекватною та послідовною.
За результатами перевірки матеріалів справи (в тому числі з врахуванням пояснень ОСОБА_1 та його командира ОСОБА_4 щодо обставин подій) не встановлено належних та допустимих доказів на підтвердження того, що працівниками поліції дотримано вимог ст.266 КУпАП, Інструкції та Порядку, тобто належного забезпечення відповідного проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану сп`яніння.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що порядок огляду військовослужбовців під час проходження ними військової служби законодавством не врегульований, тому для виявлення у них стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння застосовують Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції як до подібних за своїм змістом правовідносин.
В даному випадку, суд апеляційної інстанції встановив, що фактично водій військовослужбовець ОСОБА_1 виконував наказ свого безпосереднього командира, зокрема, не міг покинути військовий вантаж на місці події, після приїзду свого командира погодився пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку, однак працівниками поліції в цьому, в порушення Інструкції та вимог ст.266 КУпАП було безпідставно відмовлено.
Апеляційний суд звертає увагу, що за результатами апеляційної перевірки матеріалів справі №295/3284/22 не встановлено доказів на підтвердження дотримання поліцейськими процедури освідування водія - військовослужбовця ОСОБА_1 .
Апеляційний суд, аналізуючи наявні в справі докази, з врахуванням пояснень ОСОБА_1 та його командира ОСОБА_4 , бере до уваги, що працівники поліції належно не врахували обставини (які були повідомлені ОСОБА_1 ), маючи процесуальну можливість дочекатись відповідних посадових осіб, та дотриматись відповідної процедури освідування військовослужбовця ОСОБА_1 , передчасно склали протокол відносно останнього про відмову в проходженні огляду.
Зазначене викликає обґрунтовані сумніви та свідчить про відсутність допустимих доказів дотримання працівниками поліції процесуальних вимог, передбачених ст.ст.254, 256, 266, 268 КУпАП.
В даному випадку, матеріли справи не містять відповідної інформації на підтвердження дотримання поліцейськими вимог ст.266 КУпАП та Інструкції при огляді ОСОБА_1 .
За таких обставин, докази, покладенні судом в обґрунтування винності ОСОБА_1 , при встановленні наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, правового значення не мають.
Жодні інші належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.
В свою чергу, виходячи з вищезазначеного, вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, викладені в оскарженій постанові висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на припущеннях та не відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, оскаржена постанова суду першої інстанції є необґрунтованою.
Враховуючи вимоги ч.2 ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 19 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - скасувати.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Житомирського
апеляційного суду С.М. Зав`язун