Житомирський апеляційний суд
Справа №274/356/20 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Червоняка Сергія Петровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 березня 2020 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік; стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, адвокат Червоняк С.П. в інтересах ОСОБА_1 08 листопада 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Разом із тим клопотав про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу, у зв`язку з тим, що у судовому засіданні під час проголошення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 присутній не був, судові повістки за вказаною у справі адресою не отримував, оскільки там не проживав, що підтверджується відомостями про виконавче провадження № 72693594, а також може бути підтверджено показами свідків. На адвокатські запити суд першої інстанції вказав на відсутність доказів вручення ОСОБА_1 копії постанови поштою у зв`язку зі знищенням справи по завершенню строків зберігання.

За таких обставин, на думку адвоката, ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 березня 2020 року з поважних причин.

Перевіривши доводи захисника щодо поважності причин для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у поновленні строку слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, що її подала з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення. Визначений законом строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення надає стороні достатньо часу для прийняття рішення щодо подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення правової позиції. Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 294 КУпАП містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Існування таких обставин апелянтом у клопотанні не наведено.

Так, постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що судове засідання 31 січня 2020 року відкладено за клопотанням ОСОБА_1 , від отримання судової повістки він відмовився. В судові засідання 10 лютого 2020 року та 02 березня 2020 року не з`являвся, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомляв (а.с. 9).

Згідно відповіді на адвокатський запит від 19 жовтня 2023 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області повідомив, що 03 березня 2020 року копія постанови від 02 березня 2020 року у справі №274/356/20 направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, інформацію щодо вручення останньої немає можливості надати у зв`язку зі знищенням вказаної справи за закінченням терміну зберігання (а.с.17).

Таким чином суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити доводи захисника щодо неповідомлення ОСОБА_1 про місце та дату судового розгляду.

Ставити під сумнів посилання суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, апеляційний суд також не має підстав.

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення Серії ОБ № 199963 від 08 січня 2020 року ОСОБА_1 під особистий підпис було повідомлено про розгляд адміністративної справи Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області на 29 січня 2020 року о 10-00 год (а.с. 2).

Таким чином в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в достовірності викладених в постанові місцевого суду фактів.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, знаючи про існування відносно нього провадження у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 протягом тривалого часу (трьох років) відповідних дій не вчиняв. Адвокатом Червоняком С.П. не надано доказів щодо неможливості протягом вказаного строку ОСОБА_1 реалізувати право на оскарження постанови суду першої інстанції, яка набрала законної сили 13 березня 2020 року.

Крім того, як звертає увагу ЄСПЛ у справі «Пономарьов пороти України» від 03 квітня 2008 року, право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду, який в свою чергу визначає, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового його вирішення.

За таких обставин апеляційний суд враховує те, що оскаржувана постанова судді від 02 березня 2020 року опублікована в Єдиному реєстрі судових рішень 03 березня 2020 року, до якого у сторін є відкритий доступ; у самій постанові є вказівка на належний виклик ОСОБА_1 до суду для слухання справи; між ОСОБА_1 та адвокатом Червоняком С.П. укладено договір на надання правової допомоги 06 жовтня 2023 року, адвокатські запити по даній справі надіслані адвокатом до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області та Управління патрульної поліції в Житомирській області 19 жовтня 2023 року, але апеляційна скарга захисником подана лише 08 листопада 2023 року. Тобто протягом тривалого часу, який значно перевищує 10-ти денний строк на оскарження, ні ОСОБА_1 , ні його захисник не скористалися своїм правом, не діяли розсудливо, не цікавилися рухом справи або наслідками прийнятого суддею рішення, подавши на нього скаргу з порушенням десятиденного строку, та не вказавши жодних поважних причин.

Посилання на незнання про порушення своїх прав через пасивну поведінку скаржника щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку, за практикою ЄСПЛ, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відтак вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду апелянтом був пропущений без поважних причин, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Червоняка Сергія Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 березня 2020 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь