КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 33/824/5468/2023 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Сукач О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Шереметом Максимом Петровичем, на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року щодо притягнення :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування) - АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 527166, 12 жовтня 2023 року о 09 годині 20 хвилин в м. Києві по вул. Братиславській, 9-В водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи відповідних документів на право керування таким ТЗ. Правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою ЕАС 6957046 (ч.2 ст. 126 КУпАП). Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частин накладення додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування ТЗ строком на п`ять років, захисник ОСОБА_1 - адвокатШеремет М.П. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вказує, що судом не було враховано факту не отримання ОСОБА_1 посвідчення водія у встановленому законом порядку в органах МВС України.

Захисник вказує, що відповідно до абзацу 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи вказане, апелянт просить постанову суду першої інстанції змінити, виключивши з мотивувальної та резолютивної частини посилання на позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на п`ять років, в іншій частині постанову залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Шеремета М.П., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 126 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 527166, 12 жовтня 2023 року о 09 годині 20 хвилин в м. Києві по вул. Братиславській, 9-В водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Astra державний номерний знак НОМЕР_1 не маючи відповідних документів на право керування таким ТЗ. Правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою ЕАС 6957046 (ч.2 ст. 126 КУпАП). Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с.2).

В матеріалах справи міститься також постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 від 08 травня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП у зв`язку із тим, що останній керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (а.с.4).

Також до матеріалів справи долучено відеозапис з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення 12 жовтня 2023 року (а.с.5).

Відповідно до положень ч.2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ч.5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення, тобто, сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт не згоден із винесеною постановою лише в частині застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортним засобом.

Так, санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Разом з тим, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.

Крім того, відповідно до п.28 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 від 08 травня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП у зв`язку із тим, що останній керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (а.с.4).

Крім того, захисником ОСОБА_1 було надано копію листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 12 грудня 2023 року №31/26-887аз, відповідно до якого зазначено, що станом на 11 грудня 2023 року в Єдиному державному реєстрі МВС відсутня інформація про видачу на ім`я ОСОБА_1 посвідчення водія.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не було враховано той факт, що останній не отримував національного посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії, а тому і не може бути позбавлений даного права. Тому постанова в цій частині підлягає зміні, а саме виключенню з резолютивної частини рішення суду про накладення стягнення на ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Деснянського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року підлягає зміні в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Шереметом Максимом Петровичем, задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови Деснянського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року рішення суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський