Справа №461/7428/23
Провадження №3/461/2614/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Кротова О.Б., з участю прокурора Лозінського О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Юхименко Р.І., розглянувши справу про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ректора Львівської національної академії мистецтв,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №500 від 06.09.2023 ОСОБА_1 , будучи ректором Львівської національної академії мистецтв та будучи відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів при підписанні наказу №150 тр від 14.09.2022 «З кадрових питань», яким ректора прийнято на посаду доцента кафедри ГД за сумісництвом на 0,5 ставки (загальний фонд) за строковим трудовим договором з 15.09.2022 на 2022-2023 навчальний рік, наказу №201 тр від 21.12.2022 «Про преміювання працівників», згідно якого преміював ОСОБА_2 в розмірі 4 660 грн та ОСОБА_3 в розмірі 7 000 грн, наказу №145 тр від 21.12.2021 «Про преміювання працівників», згідно якого преміював ОСОБА_2 в розмірі 2 800 грн та ОСОБА_3 в розмірі 6 000 грн, які являються його близькими особами. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №501 від 06.09.2023 ОСОБА_1 , будучи ректором Львівської національної академії мистецтв та будучи відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», не вжив заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, чим вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, при підписанні наказу №150 тр від 14.09.2022 «З кадрових питань», яким ректора прийнято на посаду доцента кафедри ГД за сумісництвом на 0,5 ставки (загальний фонд) за строковим трудовим договором з 15.09.2022 на 2022-2023 навчальний рік, наказу №201 тр від 21.12.2022 «Про преміювання працівників», згідно якого преміював ОСОБА_2 в розмірі 4 660 грн та ОСОБА_3 в розмірі 7 000 грн, наказу №145 тр від 21.12.2021 «Про преміювання працівників», згідно якого преміював ОСОБА_2 в розмірі 2 800 грн та ОСОБА_3 в розмірі 6 000 грн, які являються його близькими особами. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно із зазначеними вище протоколами, датами вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, є 14.09.2022, 21.12.2022, 21.12.2021; місцем вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, є юридична адреса Львівської національної академії мистецтв: м. Львів, вул. Кубійовича, 8; датою виявлення адміністративних правопорушень є 06.09.2023.

Оскільки до суду надійшло дві справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), відповідно до ст.36 КУпАП, постановою Галицького районного суду м.Львова від 24.10.2023 об`єднано справи: №461/7428/23 (пр.№3/461/2614/23) та №461/7428/23 (пр.№3/461/2615/23) в одне провадження та надано об`єднаній справі про адміністративні правопорушення №461/7428/23 (пр.№3/461/2614/23).

Постановою від 04.12.2023 строк розгляду даної справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 зупинено у зв`язку з перебуванням останнього на лікуванні.

Згідно з постановою від 08.12.2023, оскільки обставини, які викликали зупинення строку розгляду справи відпали, такий строк відновлено.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , під час розгляду справи вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, не визнав. Надав пояснення про те, що відразу після призначення його на посаду ректора Львівської національної академії мистецтв, звернувся із листом у Міністерство культури та інформаційної політики України, у зв`язку з чим було визначено особу, яка здійснюватиме зовнішній нагляд, з метою недопущення конфлікту інтересів. Саме тому на усіх його проєктах наказів, дана особа ставила резолюції у правому верхньому куті, тим самим погоджувала їх зміст. Щодо преміювання працівників вказав, що преміювання та визначення розміру таких не є його дискреційними повноваженнями, оскільки згідно з умовами Колективного договору, бухгалтерія Академії визначає суму преміювання, яка може призначатись до свят, за особливі досягнення, або у зв`язку із економією коштів. В подальшому, кафедра ГД розподіляє між працівниками суму премії, розмір преміювання вирішується виключно на засіданні кафедри. У рішення кафедри щодо сум преміювання він не втручався, лише підписав наказ. Також зазначив, що не мав дискреційних повноважень щодо призначення його на посаду доцента кафедри ГД, оскільки таке рішення було прийнято на засіданні кафедри, при розподілі навантаження, та з урахуванням дисциплін, які викладає. Окрім цього, вказав, що на адресу Міністерства культури та інформаційної політики України першим проректором Академії ОСОБА_4 скеровувались листи, у яких було повідомлено адресата про підписання зазначених наказів задля уникнення конфлікту інтересів. Більше того, на таких листах наявне погодження Міністра ОСОБА_5 . Відтак вважає, що у його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Захисник Юхименко Р.І. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, у діях ОСОБА_1 . Надала пояснення, які відповідають змісту її письмових заперечень, у яких зазначила таке. Стаття 172-7 КУпАП, за якою складено протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбачає відповідальність за неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність реального конфлікту інтересів, а також за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. При цьому, у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Законом України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) визначено два види конфлікту інтересів: потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Для цілей ст. 172-7 КУпАП, значення має наявність реального конфлікту. Отже, складовими реального конфлікту інтересів є: приватний інтерес та службові чи представницькі повноваження. Суперечність між вказаними складовими, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, спричиняє виникнення реального конфлікту інтересів. Поняття приватного інтересу наведено у ч. 1 ст. 1 Закону, - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях При цьому, тільки такий приватний інтерес у сфері службових чи представницьких повноважень, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, спричиняє виникнення реального конфлікту інтересів. Відповідно до п. 3 листа-роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі №223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», від 22 травня 2017 року для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідна наявність чотирьох юридичних фактів: 1) наявність у правопорушника приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; 2) наявність суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення: 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, однак, як вбачається із протоколів, складених відносно ОСОБА_1 , у таких не розкриті зазначені вище юридичні факти, встановлення яких є необхідною передумовою для притягнення до адміністративної відповідальності. У зазначеному вище листі-роз`ясненні вказано, що законодавство про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Таким чином, хоча ст.28 Закону і передбачає обов`язок особи повідомляти про наявність у неї потенційного чи реального конфлікту інтересів, проте адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП настає лише за неповідомлення особою у встановлених законом випадках про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Відтак, чинним законодавством не передбачено адміністративної відповідальності за неповідомлення особою про наявність у неї потенційного конфлікту інтересів, а також за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах потенційного конфлікту інтересів. Щодо питання наявності приватного інтересу, захисник звертає увагу на таке. У протоколі про адміністративне правопорушення та в доданих до них матеріалах немає чіткої вказівки на те, в чому саме полягав приватний інтерес ОСОБА_1 при вирішенні питання призначення себе на посаду, проте, такий приватний інтерес є наявний. Разом з тим, щодо іншого протоколу, а саме наявності приватного інтересу у зв`язку з виданням наказів «Про преміювання працівників» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вказує, що приватний інтерес в даному випадку відсутній. Так, Конституційним Судом України у Рішенні від 15.10.2013 №8-рп/2013 зазначено, що регулювання оплати праці працівників незалежно від форм власності підприємства, організації, установи здійснюється шляхом установлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій. Конституційний Суд України в Рішенні від 29.01.2008 №2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене. Із покликанням на ст.1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» №95, ратифікованої Україною 30.06.1961, ч.1 ст.94 КЗпП України та Закон України «Про оплату праці», зазначає, що заробітна плата є винагородою, обчисленою, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплакує працівникові за виконану ним роботу. Усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень. Праву працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. Премії є складовими заробітної плати та насамперед є реалізацією права особи на відплатність праці. Таким чином, право ОСОБА_2 , який є викладачем кафедри сакрального мистецтва, право ОСОБА_3 , яка є завідувачем кафедри сакрального мистецтва, на відплатність праці виникає з їх статусу, як посадових осіб юридичної особи публічного права, а не як приватних осіб. Відтак, отримання заробітної пати (включно з усіма її складовими) є гарантованим законом правом посадової особи юридичної особи публічного права, а не приватним інтересом. Щодо наявності суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями, захисник вказує наступне. Хоча, як зазначалось вище, відповідно до визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», обов`язковою ознакою реального конфлікту інтересів є наявність суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, особа, яка склала протокол, не зазначила в такому в чому саме полягає суперечність та як вона вплинула на об`єктивність або неупередженість прийняття ОСОБА_1 рішень. Наявність такої суперечності сформульована загальними фразами, доказів її існування не надано. Щодо дискреційних повноважень ОСОБА_1 стосовно підписання наказу №150 тр від 14.09.2022 «З кадрових питань», яким ректора прийнято на посаду доцента кафедри ГД за сумісництвом на 0,5 ставки (загальний фонд) за строковим трудовим договором з 15.09.2022 на 2022-2023 навчальний рік, зазначено таке. Дискрецією є можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох різних варіантів дій, рішень. Наказом МОН від 29.01.2021 №11-л Львівській національній академії мистецтв (далі - Академія) було переоформлено ліцензії за спеціальностями на провадження освітньої діяльності у сфері вищої освіти. Після отримання ліцензії, заклад вищої освіти проходить акредитацію (як правило, раз на 5 років). Надавши інформацію про здобутки ОСОБА_1 , як викладача, захисник вказує, що наявність ОСОБА_1 серед викладачів, які забезпечують реалізацію освітніх програм на кафедрі графічного дизайну, є однією з умов їх акредитації. Навчальні дисципліни, які були закріплені при розподілі навантаження за ОСОБА_1 , є авторськими, усі матеріали та методики викладання цих дисциплін розроблені ним одноосібно та вдосконалювалися впродовж багатьох років ( ОСОБА_6 викладає на кафедрі графічного дизайну впродовж 25 років). Відповідно до п. 3.3.14 укладеного Контракту №745 з ректором Львівської національної академії мистецтв від 26 серпня 2021 р, ОСОБА_1 має право «проводити семінари, практичні заняття, читати лекції». Його робота за сумісництвом на кафедрі графічного дизайну була зумовлена виключно потребою викладання навчальних дисциплін. Це підтверджується тим, що в кінці 2022-2023 навчального року, із завершенням екзаменаційної сесії, ОСОБА_1 був звільнений з посади доцента кафедри графічного дизайну. Таким чином, у ОСОБА_1 були відсутні дискреційні повноваження при підписанні зазначеного вище наказу. Стосовно повноважень ОСОБА_1 щодо підписання наказу №201 тр від 21.12.2022 «Про преміювання працівників», згідно якого останній преміював ОСОБА_2 в розмірі 4 660 грн та ОСОБА_3 в розмірі 7 000 грн та наказу №145 тр від 21.12.2021 «Про преміювання працівників», згідно якого премійовано ОСОБА_2 в розмірі 2 800 грн та ОСОБА_3 в розмірі 6 000 грн, захисник звертає увагу на наступне. Порядок виплати премій працівникам Академії визначено у Колективному договорі Львівської національної академії мистецтв на 2017 - 2020 роки, затвердженому конференцією трудового колективу Академії 25.04.2017 та підписаному 27.04.2017 ректором ОСОБА_7 і головою профкому працівників Академії ОСОБА_8 , який відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди» продовжує діяти. Так, згідно із п. 5.8 Колективного договору сторони домовились, що надання працівникам Академії премій здійснюється відповідно до наказу ректора на підставі подань керівників структурних підрозділів. Згідно з п.2.1 Положення про фонд преміювання та матеріальне стимулювання працівників Академії, джерелом формування коштів на виплату премій та матеріального стимулювання може бути економія фонду заробітної плати. Згідно п.3 Положення, фонд преміювання та матеріального стимулювання використовується, зокрема, для виплати премій до професійних свят та інших свят, передбачених КЗпП України. Відповідно до п.5.1 Положення, всі виплати згідно з цим положенням, проводяться відповідно до наказу ректора за погодженням з профкомом. Згідно п.5.2 Положення, проєкт наказу готується за погодженням з головним бухгалтером на підставі документів, поданих керівниками структурних підрозділів. Подання на преміювання працівників кафедри сакрального мистецтва з нагоди Нового року та Різдвяних свят 2021 та 2022 р., у тому числі й ОСОБА_2 , надходили від завідувача кафедри. Ці подання, в свою чергу спиралися на протокол засідання кафедри, на якому було визначено, що суми преміювання всіх науково-педагогічних працівників кафедри є однакові. Службові подання на преміювання ОСОБА_3 надійшли від першого проректора Академії ОСОБА_4 . З них випливає, що суми преміювання завідувачів усіх кафедр Академії є однакові. Отже, при підписанні наказів на преміювання, які були підготовлені на підставі відповідних службових подань, погоджені з головним бухгалтером та профспілковим комітетом, відповідно до Статуту та Колективного договору, дії ОСОБА_1 були зумовлені статусом посадової особи юридичної особи публічного права, а не приватної особи. Право на отримання премій його дружиною та тестем передбачено чинним законодавством та документами Академії, а розмір премії визначався виходячи з розміру фонду економії заробітної плати, який був погоджений з головним бухгалтером, та принципу розподілу цього фонду, який визначався проректором та працівниками Академії. Відтак, у ОСОБА_1 , при підписанні вищезазначених наказів про преміювання, були відсутні дискреційні повноваження, зважаючи на імперативний характер норм Колективного договору, які передбачають обов`язок Академії встановлювати та виплачувати премії своїм працівникам. Зазначене виключає склад конфлікту інтересів. Також захисник вказує, що в даному випадку відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст.172-7 КУпАП, оскільки не було вчинено умисних дій, а саме ОСОБА_1 не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів, оскільки вважав, що реальний конфлікт інтересів відсутній, виходячи з наступного. Наказом Міністерства культури та інформаційної політики №431-К від 26.08.2021 ОСОБА_1 призначено ректором Львівської національної академії мистецтв з 27 серпня 2021 року. 01.09.2021 останній скерував листа на адресу Міністерства культури та інформаційної політики з проханням урегулювати конфлікт інтересів, оскільки в Академії працює його дружина ОСОБА_3 28.09.2021 наказом Міністерства №764 було встановлено зовнішній контроль за здійсненням повноважень ректором «у формі перевірки стану та результатів виконання ним завдань, вчинення дій, змісту прийнятих рішень чи проєктів рішень, що приймаються чи розробляються ним з питань, пов`язаних з предметом потенційного конфлікту інтересів». Цим наказом було визначено уповноважену особу, яка проводила зовнішній контроль. Відповідно до даного наказу, уповноважена особа ( ОСОБА_9 ) візувала проєкти наказів по Академії, які стосувалися преміювання родичів ОСОБА_1 , а також призначення його на посаду доцента за сумісництвом. Крім цього, на виконання п.5 зазначеного наказу, ОСОБА_9 інформувала Міністерство культури та інформаційної політики про хід його виконання. Також, перед підписанням наказів ректором, які стосувалися преміювання його родичів, а також його роботи за сумісництвом, першим проректором Академії ОСОБА_4 скеровувалися листи на адресу Міністерства культури та інформаційної політики з проханням погодити відповідні рішення. Ці листи погоджені Міністром культури та інформаційної політики. Таким чином, ні Міністр культури та інформаційної політики, ні уповноважена особа, яка проводила зовнішній контроль, не вбачали при підписанні ОСОБА_1 вищезазначених наказів, реального конфлікту інтересів. Також захисник звертає увагу на те, що п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону не містить вимог щодо форми повідомлення про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, відтак погодження Міністром листів ОСОБА_1 перед підписанням наказів, вважає належною формою такого повідомлення. Наведене свідчить про відсутність суб`єктивної сторони правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП. Враховуючи наведе вище, вважає, що у ОСОБА_1 не виникав обов`язок повідомляти про реальний конфлікт інтересів, та не виникало законодавчої заборони підписувати зазначені вище накази, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Прокурор Лозінський О.В. під час розгляду справи зазначив, що є всі підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Вважає, що його вина доведена матеріалами справи про адміністративні правопорушення, а доводи сторони захисту є необґрунтованими. Просив визнати його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та із врахуванням норм ст.36 КУпАП, застосувати стягнення у вигляді штрафу, передбаченого ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративні правопорушення свідок ОСОБА_10 надала показання про те, що працює на посаді начальника відділу кадрів Львівської національної академії мистецтв, із ОСОБА_1 знайома з 2006 року, перебуває з ним у службових відносинах, є його підлеглою. У коло її посадових обов`язків входить, зокрема, оформлення проєктів наказів про прийняття на роботу, формування особових справ, формування посадових інструкцій. Зазначила, що ознайомлена із Законом України «Про запобігання корупції», з огляду на свої посадові обов`язки, зокрема, в частині попередження конфлікту інтересів, шляхом повідомлення про такий конфлікт, у разі його наявності, уповноваженій особі по боротьбі з корупцією, такою особою у Академії є ОСОБА_11 . ОСОБА_1 працює на посаді ректора Львівської національної академії мистецтв з 2021 року, також в Академії працює його дружина, яка займає посаду завідувача кафедри, та його тесть, який працює на посаді професора кафедри. Всі накази, які підписує ОСОБА_1 , проходять через відділ кадрів, усі вони підписуються після поданих первинних документів, таких як заяви, службові записки, тощо. Проєкт наказу готує відділ кадрів, відповідно до службового подання керівників підрозділів і відділів з протоколів засідань підрозділів. Первинне рішення про преміювання приймають керівники службових підрозділів на засіданні кафедри. Зазначила, що ОСОБА_1 не втручається в прийняття рішення керівниками структурних підрозділів про преміювання. Щодо преміювань у грудні 2021 та в грудні в 2022 року вказала, що всіх преміювали в однаковому розмірі. Рішення про преміювання ОСОБА_2 (професора кафедри) було прийнято на підставі протоколу засідання кафедри. Для видачі наказу, їй подали вже витяг із протоколу засідання кафедри та службову записку завідувача кафедри. Всіх завідувачів кафедри преміювали також в однаковому розмірі, рішення щодо преміювання завідувачів кафедри приймав перший проректор. Зазначила, що проєкт наказу про преміювання погоджується головним бухгалтером та головою профспілкової організації працівників академії. Окрім цього, повідомила, що через місяць, після того, як ОСОБА_1 був призначений на посаду ректора, була призначена особа для здійснення зовнішнього контролю за рішеннями, які він приймав, у зв`язку з тим, що в академії працює його дружина та тесть, такою особою було призначено ОСОБА_12 , яка перевіряла та погоджувала всі проєкти наказів на преміювання, в тому числі щодо дружини і тестя. Також вказала, що вона готувала проєкт наказу на оформлення ректора ОСОБА_1 по сумісництву на 0,5 ставки на посаду доцента, опираючись на значне навчальне навантаження в академії. Інших викладачів, які могли б викладати необхідні дисципліни, не було. Проєкт наказу на оформлення ректора ОСОБА_1 по сумісництву на посаду доцента У.Граб також перевіряла, будь-яких зауважень до такого у останньої не було. Окрім цього, вказала, що для погодження преміювання родичів ОСОБА_1 надсилалися листи до Міністерства культури та інформаційної політики України, і таке преміювання було погоджене, оскільки на листах була відповідна резолюція.

Свідок ОСОБА_13 під час розгляду справи надала показання про те, що працює головним бухгалтером Львівської національної академії мистецтв з 2015 року, з ОСОБА_1 перебуває у службових відносинах. Преміювання в академії проводиться відповідно до колективного договору і положення про преміювання, за рахунок економії фонду заробітної плати. За рахунок вказаної економії, бухгалтерська служба визначає загальну суму, яку можна спрямувати на преміювання, та розподіляє між кафедрами. Кожна кафедра на своїх засіданнях здійснює розподіл такої суми, що оформлюється рішенням кафедри. В подальшому, завідувач кафедри пише службові записки про суми премій, якими хочуть преміювати того чи іншого викладача. Щодо преміювання завідувачів кафедри, вказала, що таке здійснює перший проректор, оскільки він є їх безпосереднім керівником, який в подальшому пише службову записку ректору. Службові записки подаються у відділ кадрів, де формується проєкт наказу на преміювання, який погоджується профспілковою організацією та особою, яка здійснює спостереження за корупційною складовою, призначеною Міністерством культури та інформаційної політики. Після погодження наказу, такий подається на підпис ректору. Зазначила, що в її компетенцію входить визначення суми економії фонду заробітної плати, яка утворилася, та яка в подальшому буде спрямована на преміювання, а безпосередній розподіл суми здійснюється на засіданні кафедри. Вона погоджує наказ про преміювання після того, як такий вже підписаний відділом кадрів та профспілковою організацією, але перед підписом ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи свідок ОСОБА_14 надала показання про те, що вона працює на посаді професора кафедри Львівської національної музичної академії імені Миколи Лисенка, з ОСОБА_1 знайома, бачились на спільних конференціях. Зазначила, що їй зателефонували з Міністерства і повідомили, що пропонують її для здійснення зовнішнього контролю для перевірки проєктів наказів, підписаних ОСОБА_1 , у зв`язку з потенційним конфліктом інтересів, оскільки в Академії мистецтв працює його дружина. З наказом про призначення її для здійснення такого зовнішнього контролю була ознайомлена, роз`яснень в такому щодо конкретного способу здійснення контролю не було, інструктажів щодо порядку здійснення контролю з нею не проводилось. Вказала, що відправляла звіти про результати здійснення зовнішнього контролю наприкінці року, потім в Міністерстві роз`яснили, що необхідності надсилати звіти щоквартально немає, необхідна лише інформація щодо фіксування порушення. Зазначила, що два рази надсилала звіти про відсутність порушень в 2021 та 2022 роках. Накази від 2021 року та 2022 року ОСОБА_1 про преміювання його дружини та тестя та про призначення ректора ОСОБА_1 по сумісництву на посаду доцента погоджувала, у таких конфлікту інтересів не вбачала, а відтак, про такі накази особисто Міністерство не повідомляла. Зазначає, що вказані рішення про преміювання були спільним рішенням кафедри, а не особисте рішення ОСОБА_1 . При вирішенні питання про наявність конфлікту інтересів при прийнятті наказів про преміювання ОСОБА_1 , їй були надані протоколи засідання кафедри про преміювання працівників, всіх в однаковому розмірі. Оцінку про наявність такого конфлікту здійснювала з власної точки зору. Для погодження проєктів наказів, вона приходила до відділу кадрів, ознайомлювалась з ними та ставила резолюцію про те, що ознайомлена, зазначала дату та підпис. Окрім цього, вказала, що бачила листи проректора Академії ОСОБА_15 , які він писав до Міністерства культури та інформаційної політики щодо погодження вищевказаних наказів ректора, на яких була наявна резолюція Міністра щодо погодження питань, зазначених у листах.

Свідок ОСОБА_4 , який працює на посаді першого проректора Львівської національної академії мистецтв, під час розгляду справи надав такі показання. З ОСОБА_1 він перебуває у службових відносинах, він готував листи, які стосувалися погодження наказів про преміювання та призначення ОСОБА_1 на посаду за сумісництвом, і надсилав такі для погодження до Міністерства культури та інформаційної політики. З Міністерства приходила відповідь із погодженням Міністра. Листи скеровувалися в різний спосіб, інколи наручно передавалися, інколи надсилалися електронною поштою. Листи щодо погодження наказів про преміювання та призначення ОСОБА_1 на посаду за сумісництвом були доставлені до Міністерства особисто, зокрема, один з листів завозив Тарас Лесів. Підтвердив, що на пред`явлених йому листах наявний дійсно підпис ОСОБА_16 , підстав сумніватися в цьому у нього немає. Зазначив, що обсяг преміювання визначається на засіданнях кафедри, в останні роки преміювання здійснювалося в однаковому обсязі для всіх, ним особисто вирішувалося питання щодо преміювання завідувачів кафедри. Про випадки втручання ОСОБА_1 в розмір преміювання йому не відомо. Окрім цього, пояснив, що йому відомо про призначення особи для здійснення зовнішнього контролю за рішеннями ОСОБА_1 , з метою врегулювання потенційного конфлікту інтересів під час здійснення ректором Львівської національної академії мистецтв ОСОБА_17 своїх повноважень. Також зазначив, що листи до Міністерства про погодження наказів він писав з власної ініціативи, однак з відома ОСОБА_1 , вбачаючи потенційний конфлікт інтересів, саме для того, щоб пересвідчитися, що в таких діях немає порушень.

Допитаний в ході розгляду справи про адміністративні правопорушення в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_5 , який у період інкримінованих дій ОСОБА_1 , займав посаду Міністра культури та інформаційної політики України, надав показання про те, що продемонстровані йому на екрані листи від 08.12.2021 за вих.№ №130-01 щодо погодження преміювання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; від 01.09.2022 за вих.№137-01 щодо сумісництва ОСОБА_1 та від 12.12.2022 за вих. №206-01 щодо погодження преміювання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , адресовані йому, як Міністру, за підписом першого проректора Львівської національної академії мистецтв П.Нагірного, були ним погоджені, про що на таких наявна його резолюція-погодження. Пригадує, що такі листи-погодження привозилися в Міністерство особисто кимось із заступників ректора ОСОБА_1 чи працівників Академії, та після його погодження особисто і забиралися. Щодо реєстрації таких листів у журналі вхідної кореспонденції Міністерства чи в електронному документообігу Міністерства, йому невідомо, оскільки це не входить до його повноважень та він таку реєстрацію не перевіряв. Пояснив, що йому щодня приносили пошту, зокрема ту яка надійшла на електронну пошту, звичайним поштовим зв`язком, чи принесли особисто на прийом, він вивчав пошту, розписував її, накладав резолюції та погодження. Вважає, що в даному випадку обраний спосіб повідомлення про наявність конфлікту інтересів є належним, відтак дії ОСОБА_1 не суперечать Закону України «Про запобігання корупції», що виключає адміністративну відповідальність за корупційні правопорушення. Більше того, вказав, що ним за заявою ОСОБА_1 від 06.09.2021 було видано наказ №764 від 28.09.2021 «Про застосування зовнішнього контролю за здійсненням повноважень» відповідно до ст.33 Закону України «Про запобігання корупції», з метою врегулювання потенційного конфлікту інтересів під час здійснення ректором Львівської національної академії мистецтв ОСОБА_17 своїх повноважень. Згідно з вказаним наказом, уповноважено відповідну особу здійснювати такий зовнішній контроль за прийняттям всіх рішень та виконанням завдань, які можуть стосуватись конфлікту інтересів.

Заслухавши думку прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, показання свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 172-7 КУпАП особа притягається до адміністративної відповідальності за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно диспозиції ч.2 ст. 172-7 КУпАП особа притягається до адміністративної відповідальності за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

З примітки до ст. 172-7 КУпАП вбачається, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», а під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Таким чином, зі змісту статті слідує, що диспозиція вказаної норми є бланкетною, оскільки вказує склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів, правил, положень, інструкцій.

Згідно ст. 2 Закону України «Про запобігання корупції» відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами, що визначено як законодавство у сфері запобігання корупції.

Відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є посадові особи юридичних осіб публічного права.

Згідно статуту Львівської національної академії мистецтв, затвердженого наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 14.05.2020 № 1751, Львівська національна академія мистецтв створена відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР від 06 вересня 1946 року № 1567, як Львівський державний інститут прикладного і декоративного мистецтва. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 1994 року № 244 «Про вдосконалення мережі вищих навчальних закладів», Львівський державний інститут прикладного та декоративного мистецтва перейменований на Львівську академію мистецтв.

Враховуючи загальнодержавне та міжнародне визнання результатів діяльності Львівської академії мистецтв, її вагомий внесок у розвиток освіти і науки, Указом Президента України від 21 серпня 2004 року № 959/2004 «Про надання Львівській академії мистецтв статусу національної», Академія перейменована на Львівську національну академію мистецтв.

Академія є юридичною особою публічного права та здійснює цивільну правоздатність у повному обсязі для виконання завдань і функцій, передбачених статутом, бюджетною установою та діє на засадах неприбутковості, користується податковим, митними та іншими пільгами згідно із законодавством України, має самостійний баланс, поточні та/або вкладні (депозитні) рахунки в установах державних банків, спеціальні реєстраційні рахунки в органах Державного казначейства України, може набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем і суді.

Відповідно до наказу №431-к від 26.08.2021 Міністерства культури та інформаційної політики України ОСОБА_1 , з 27 серпня 2021 року призначено на посаду ректора Львівської національної академії мистецтв за контрактом, такого, що став переможцем конкурсу.

Відповідно до контракту №745 від 26.08.2021 між Міністерством культури та інформаційної політики України в особі виконуючого обов`язки Міністра Карандєєва Р.В., та ректором Львівської національної академії мистецтв Косівим В.М., керівник Академії має право: діяти від імені Академії, представляти її інтереси у відносинах з підприємствами, установами, організаціями будь-якої форми власності, фізичними особами та у судових органах, органах державної влади та органах місцевого самоврядування; приймати на роботу та звільняти з роботи працівників Академії, визначати їх функціональні обов`язки, застосовувати до них заходи заохочення та дисциплінарні стягнення; контролювати якість освіти та організацію освітнього процесу, оцінювати якість роботи працівників Академії, вимагати належного виконання ними своїх посадових обов`язків відповідно до законодавства та внутрішніх актів Академії; видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження, давати обов`язкові для виконання всіма учасниками освітнього процесу і структурними підрозділами Академії доручення.

Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Конфлікт інтересів існуватиме у всіх випадках, коли у особи є приватний інтерес, здатний вплинути на об`єктивність чи неупередженість рішення. Навіть тоді, коли прийняті нею рішення за наявності приватного інтересу є об`єктивними та неупередженими і відповідають закону. У цьому випадку буде мати місце втрата суспільної довіри до службової (посадової) особи та органу влади (в даному випадку навчального закладу), в якому він працює.

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Суперечність полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу. Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію) по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб). Тому навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів (п. 2.4 методичних рекомендацій НАЗК від 21 жовтня 2022 року № 13 «Суперечність між приватним інтересом та повноваженнями»).

У ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» роз`яснено, що близькими особами - є члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме щодо неповідомлення у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів при підписанні наказу №150 тр від 14.09.2022 «З кадрових питань», яким ректора прийнято на посаду доцента кафедри ГД за сумісництвом на 0,5 ставки (загальний фонд) за строковим трудовим договором з 15.09.2022 на 2022-2023 навчальний рік, наказу №201 тр від 21.12.2022 «Про преміювання працівників», згідно якого преміював ОСОБА_2 в розмірі 4 660 грн та ОСОБА_3 в розмірі 7 000 грн, наказу №145 тр від 21.12.2021 «Про преміювання працівників», згідно якого преміював ОСОБА_2 в розмірі 2 800 грн та ОСОБА_3 в розмірі 6 000 грн, які являються його близькими особами. Окрім цього, інкримінується невжиття заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, тим самим вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів, при підписанні усіх наведених вище наказів.

Так, 14.09.2022 ОСОБА_1 написав заяву про прийняття себе на посаду доцента кафедри графічного, дизайну за сумісництвом (0,5 ставки) за строковим трудовим договором з 15.09.2022 на 2022-2023 навчальний рік. У подальшому, 14.09.2022 ректор Академії ОСОБА_1 підписав наказ № 150 тр «3 кадрових питань», яким ректора, прийнято на посаду доцента кафедри ГД за сумісництвом на 0,5 ставки (загальний фонд) за строковим трудовим договором з 15.09.2022 на 2022-2023 начальний рік (підстава даного наказу: заява ОСОБА_1 ).

Згідно із Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №4 від 22.08.2023, а також Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №9 від 22.08.2023, ОСОБА_1 з 14.07.1995 є чоловіком ОСОБА_18 , а ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_18 .

Ректор Львівської національної академії мистецтв ОСОБА_1 підписав наказ №201 тр від 21.12.2022 «Про преміювання працівників», згідно з Додатком 1 до якого, преміював ОСОБА_2 в розмірі 4 660 грн та ОСОБА_3 в розмірі 7 000 грн.

Окрім цього, 21.12.2021 ректор Львівської національної академії мистецтв ОСОБА_1 підписав наказ № 145 тр «Про преміювання працівників», згідно з Додатком 1 до якого, преміював ОСОБА_2 в розмірі 2 800 грн та ОСОБА_3 в розмірі 6 000 грн.

Заперечуючи вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, сторона захисту покликається на те, що перед підписанням усіх наведених вище наказів ректором ОСОБА_1 , які стосувалися преміювання його родичів, а також його роботи за сумісництвом, скеровувалися листи на адресу Міністерства культури та інформаційної політики з проханням погодити відповідні рішення та такі були погоджені.

Такі доводи сторони захисту узгоджуються із матеріалами справи про адміністративні правопорушення, а також показаннями свідків, допитаних під час розгляду справи.

Так, згідно із листами, адресованими Міністру культури та інформаційної політики України ОСОБА_5 , за підписом першого проректора Академії ОСОБА_4 , направлено звернення від 08.12.2021 за вих.№130-01 щодо погодження преміювання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; 01.09.2022 за вих.№137-01 направлено лист-звернення щодо погодження сумісництва ОСОБА_1 та 12.12.2022 за вих. №206-01 направлено звернення щодо погодження преміювання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Допитаний в ході розгляду справи свідок ОСОБА_4 підтвердив підписання ним та направлення таких листів Міністерству та те, що такі листи складені ним були з відома ОСОБА_1 задля уникнення конфлікту інтересів при підписанні останнім вказаних наказів.

Такі ж первинні пояснення надав перший проректор Львівської національної академії мистецтв ОСОБА_4 згідно з рапортом старшого оперуповноваженого 6-го відділу (протидії корупції) УСР у Львівській області ДСР Національної поліції України Ю.Смітюха від 05.09.2023, а саме повідомляв про те, що підписував листи на Міністра культури та інформаційної політики України О.Ткаченка №130-01 від 08.12.2021 щодо преміювання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , №137-01 від 01.09.2022 щодо працевлаштування ОСОБА_1 на посаду доцента кафедри графічного дизайну за строковим трудовим договором, №206-01 від 12.12.2022 щодо преміювання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Дані листи він передавав через працівників Академії, через кого саме не пам`ятає. Щодо інших листів, зареєстрованих за тим самим номером повідомив, що нічого йому невідомо, оскільки він не відповідає за проставлення вихідних номерів.

Відповідно до копій із журналу вихідної кореспонденції Львівської національної академії мистецтв до Міністерства освіти і науки України за 2018-2021 р.р. та 2022-2023 р.р., Академією скеровувались звернення від 08.12.2021 за вих.№ №130-01 щодо погодження преміювання ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ; 01.09.2022 за вих.№137-01 направлено лист-звернення щодо сумісництва ОСОБА_1 та 12.12.2022 за вих. №206-01 направлено звернення щодо погодження преміювання ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .

Як вбачається із усіх наведених вище листів, адресованих Міністру культури та інформаційної політики України ОСОБА_5 , на кожному з них у лівому кутку наявна резолюція «Не заперечую» та підпис Міністра ОСОБА_5 .

Те, що дані резолюції на листах Академії виконані саме Міністром культури та інформаційної політики України ОСОБА_5 підтверджується наданими показаннями свідка ОСОБА_5 в ході розгляду справи про адміністративні правопорушення. Так, останній підтвердив, що, обіймаючи на той час посаду Міністра, саме він погоджував звернення Академії від 08.12.2021 за вих.№130-01 щодо погодження преміювання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; від 01.09.2022 за вих.№137-01 щодо сумісництва ОСОБА_1 та від 12.12.2022 за вих.№206-01 щодо погодження преміювання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Оцінюю критично долучену до матеріалів справи відповідь на запит Міністерства культури та інформаційної політики від 07.08.2022, щодо ненадходження до Міністерства листа Академії за вих.№137-01 від 01.09.2022, та подання листів Академії за вих.№130-01 від 08.12.2021 та за вих.№206-01 від 12.12.2022 з інших питань, оскільки такі спростовуються наведеним вище доказами та не узгоджуються з матеріалами справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Особою, якою складено протоколи про адміністративні правопорушення, не надано належних, допустимих та достатніх доказів, як і б беззаперечно свідчили про неповідомлення ОСОБА_1 у встановлених законом випадках та порядку, про наявність у нього конфлікту інтересів.

Разом з тим, з аналізу наведених вище доказів приходжу до висновку, що оскільки згідно із Законом України «Про запобігання корупції» форма повідомлення задля уникнення конфлікту інтересів не передбачена, а ОСОБА_1 вжито належних заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, шляхом повідомлення про це визначеного законом органу - Міністерства культури та інформаційної політики України, відтак погодження Міністра на його зверненнях свідчать про обізнаність керівництва цього органу про можливий конфлікт інтересів та погодження вищенаведених дій ОСОБА_1 , як таких, що перебувають під контролем вищестоящого органу.

Окрім цього, розглядаючи дану справу про адміністративні правопорушення, звертаю увагу на таке.

Відповідно до ст. 27 Закону «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку з виконанням повноважень близьким їм особам.

Пряме підпорядкування (абзац третій частини першої статті 1 Закону) - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.

Національне агентство з питань запобігання корупції в своїх роз`ясненнях до п. 12.4. «Алгоритм дій осіб, на яких одночасно поширюються вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів та обмеження щодо спільної роботи близьких осіб» визначило, що на відміну від положень ст. 27 Закону, які містять імперативну заборону щодо спільної роботи близьких осіб, ст. 28 допускає роботу близької особи у підпорядкуванні за умови врегулювання конфлікту інтересів.

Отже, для виконання вимог обох статей особа, у якої в підпорядкуванні працює близька особа, не пізніше наступного дня з моменту виникнення конфлікту інтересів, має повідомити про це свого безпосереднього керівника або особу, уповноважену на її звільнення/ініціювання звільнення, а керівник/особа, уповноважена протягом 2-х днів після такого повідомлення вжити заходів щодо його врегулювання. Таким чином, як роз`яснено агентством, вимоги ст. 28 Закону будуть виконані.

Безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення (ініціювання звільнення) особи з посади: приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів у підлеглої йому особи протягом 2-х днів після отримання повідомлення або якщо йому стало відомо про конфлікт інтересів, про що повідомляє відповідну особу. Безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, якому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи, зобов`язаний вжити передбачені цим Законом заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи (ч. 4 ст. 28 Закону).

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про запобігання корупції», зовнішнє врегулювання конфлікту інтересів здійснюється шляхом: усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів; застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень; обмеження доступу особи до певної інформації; перегляду обсягу службових повноважень особи; переведення особи на іншу посаду; звільнення особи.

Статтею 33 Закону визначено, що службові повноваження здійснюються особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняною до неї особи під зовнішнім контролем у разі, якщо усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, обмеження її доступу до інформації чи перегляд її повноважень є неможливим та відсутні підстави для її переведення на іншу посаду або звільнення.

Зовнішній контроль здійснюється в таких формах:

1) перевірка працівником, визначеним керівником органу, підприємства, установи, організації, стану та результатів виконання особою завдання, вчинення нею дій, змісту рішень чи проектів рішень, що приймаються або розробляються особою або відповідним колегіальним органом з питань, пов`язаних із предметом конфлікту інтересів;

2) виконання особою завдання, вчинення нею дій, розгляд справ, підготовка та прийняття нею рішень у присутності визначеного керівником органу працівника;

3) участь уповноваженої особи Національного агентства в роботі колегіального органу в статусі спостерігача без права голосу.

У рішенні про здійснення зовнішнього контролю визначаються форма контролю, уповноважений на проведення контролю працівник, а також обов`язки особи у зв`язку із застосуванням зовнішнього контролю за виконанням нею відповідного завдання, вчиненням нею дій чи прийняття рішень.

Слід зауважити, що цей захід вимагає від керівника не просто визначитись із можливістю його здійснення, а й встановлює обов`язок чітко визначити форму зовнішнього контролю та суб`єкта, що на практиці означає, необхідність ретельного підбору особи, яка його здійснюватиме.

Таким чином, згідно з частинами третьою та четвертою статті 28 Закону, врегулювання конфлікту інтересів є безпосередньою сферою відповідальності керівника, рівень якого дозволяє вжити заходи, які б в повній мірі забезпечували запобігання та врегулювання конфлікту інтересів (окрім випадків перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника).

Саме безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, володіє ситуацією у підконтрольній чи підпорядкованій сфері, обізнаний з обсягом повноважень підлеглих осіб та способами реалізації таких повноважень, повноважний ухвалювати рішення щодо підлеглих, а отже, має всі можливості для вжиття ефективних заходів із урахуванням усіх обставин, а також передбачити наслідки таких заходів.

Як вбачається з листа ректора ОСОБА_1 №98-1 від 01.09.2021, адресованого Міністерству культури та інформаційної політики, ректор звернувся із заявою про те, що в Академії на посаді завідувача кафедри Сакрального мистецтва працює його дружина ОСОБА_3 , відтак з метою недопущення виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів, просив врегулювати конфлікт інтересів в подальшому у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з наказом Міністра культури та інформаційної політики О.Ткаченка №764 від 28.09.2021 «Про застосування зовнішнього контролю за здійсненням повноважень», відповідно до ст.33 Закону України «Про запобігання корупції», враховуючи лист ректора Академії ОСОБА_1 (вх. від 06.09.2021 №26217/20.1-21), з метою врегулювання потенційного конфлікту інтересів під час здійснення ректором Львівської національної академії мистецтв ОСОБА_17 своїх повноважень, враховуючи те, що усунення ОСОБА_22 від виконання завдань, вчинення дій, прийняття рішень чи участі у прийнятті рішень в умовах потенційного конфлікту інтересів, обмеження його доступу до інформації чи перегляд повноважень є неможливим, а підстави для його переведення на іншу посаду або звільнення відсутні, установлено зовнішній контроль за здійсненням повноважень ректором Львівської національної академії мистецтв Косівим В. у формі перевірки стану та результатів виконання ним завдань, вчинення дій, змісту прийнятих рішень чи проєктів рішень, що приймаються чи розробляються ним з питань, пов`язаних з предметом потенційного конфлікту інтересів. Уповноважено ОСОБА_14 , в.о. завідувача кафедри музичної медієвістики та україністики Львівської національної музичної академії імені М.В.Лисенка, проводити такий зовнішній контроль. Згідно із п.3, п.4 та п.5 вказаного наказу, зовнішній контроль за здійсненням повноважень ректором Академії ОСОБА_1 здійснюється шляхом проставлення уповноваженою особою візи у правому верхньому куті кожного аркуша проєкту документа. Академію зобов`язано надавати уповноваженій особі проєкти рішень організаційно-розпорядчих документів стосовно встановлення надбавки, премії, виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що стосуються предмету потенційного конфлікту інтересів. Також наказано уповноваженій особі (Граб У.Б.) щоквартально, не пізніше 5 числа місяця, що настає за звітним, інформувати сектор з питань запобігання та виявлення корупції і взаємодії з правоохоронними органами МКІП про хід виконання цього наказу.

Саме на підставі наведеної вище заяви ОСОБА_1 було і видано ОСОБА_16 наказ №764 від 28.09.2021 «Про застосування зовнішнього контролю за здійсненням повноважень», відтак відповідно до роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції, ОСОБА_1 вимоги ст. 28 Закону було виконано, шляхом врегулювання конфлікту інтересів.

Окрім цього, допитана під час розгляду справи свідок ОСОБА_14 надала показання про те, що вона погоджувала накази від 2021 року та 2022 року ОСОБА_1 про преміювання його дружини та тестя та про призначення ректора ОСОБА_1 по сумісництву на посаду доцента, оскільки у таких конфлікту інтересів не вбачала.

Вказане підтверджується долученими до матеріалів справи проєктами наказів №145тр від 21.12.2021 та №201тр від 21.12.2022 про преміювання працівників, в додатках до яких зазначено про преміювання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , проєктом наказу №150тр від 14.09.2022 про призначення ректора на посаду доцента кафедри за сумісництвом, на кожній сторінці яких наявне погодження ОСОБА_14 в порядку зовнішнього контролю під час здійснення службових повноважень ОСОБА_1 .

Згідно долученого до матеріалів справи листа уповноваженої на здійснення зовнішнього контролю за здійсненням повноважень ректором Академії ОСОБА_1 - Граб У.Б., який вона 12.01.2022 скеровувала до Міністерства культури та інформаційної політики на виконання наказу Міністра культури та інформаційної політики О.Ткаченка №764 від 28.09.2021 «Про застосування зовнішнього контролю за здійсненням повноважень» в ході перевірки за здійсненням повноважень ректором Львівської національної академії мистецтв ОСОБА_1 відповідно до предмету конфлікту інтересів корупції не виявлено.

Згідно із ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно з ч.2 ст.62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, оцінюючи їх у сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушення, передбачених ч. ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, не є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява № 25).

Таким чином, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин» і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення правопорушення та враховуючи, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» і таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення Суду від 20 вересня 2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Враховуючи наведене вище, оскільки особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вжито належних заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, відтак відсутня суперечність між його особистими інтересами та службовими повноваженнями, наявність яких могла б вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих йому службових повноважень на посаді ректора Львівської національної академії мистецтв. Таким чином, у його діях відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно із п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з огляду на наведені вище обставини та норми, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 36, 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.Б. Кротова