Справа № 461/7397/23 Головуючий у 1 інстанції: Кротова О.Б.
Провадження № 33/811/1560/23 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Іванова Олега Олександровича на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 13 жовтня 2023 року,

з участю правопорушника - ОСОБА_2 ,

захисника правопорушника - адвоката Дуди П.В.,

потерпілої - ОСОБА_1 ,

представника потерпілої - адвоката Гнідець О.М.

в с т а н о в и в:

цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА343207, ОСОБА_2 19 серпня 2023 року близько 00.40 год. за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_1 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, яке полягало у ляпасах, а також у словесних образах нецензурною лайкою, які спричинили емоційну невпевненість потерпілої. Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_1 - адвокат Іванов О.О. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необгрунтованою, так як прийнята за неповно з`ясованих обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують завдання шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілої. Звертає увагу на те, що місцевим судом не взято до уваги те, що після заподіяного ОСОБА_1 фізичного насильства, поліція викликала швидку допомогу, яка відвезла потерпілу у медичний заклад, де остання пройшла медичний огляд, за результатами якого складено консультаційний висновок, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено поверхневу травму волосистої частини голови, забій скроневої ділянки зліва, забій вушної ділянки зліва, отже, вказані обставини підтверджують завдання шкоди фізичному здоров`ю потерпілої. Зазначає, що місцевий суд не взяв до уваги, дані в судовому засіданні покази свідка ОСОБА_3 щодо вчинення фізичного насильства до ОСОБА_1 . Акцентує увагу на те, що ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство також і психологічного характеру, яке полягало у ляпасах, а також у словесних образах нецензурною лайкою, які спричинили емоційну невпевненість потерпілої та завдали шкоду її психічному здоров`ю. Апелянт також звертає увагу на висновок психолога Львівського обласного клінічного психоневрологічного диспансеру від 31 серпня 2023 року, відповідно до якого в ОСОБА_1 є проблеми зі сном і неприємні сновидіння, погіршення апетиту і втрати ваги, відсутність енергії та постійне відчуття втоми, заторможеність через хронічну стресову ситуацію у сім`ї. Вважає, що суддя районного суду не дотримався вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи.

Просить оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушкення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 та виступ її представника - адвоката Гнідець О.М. про задоволення апеляційної скарги, думку правопорушника ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Дуди П.В. про залишення постанови суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_2 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №343207 від 19 серпня 2023 року ОСОБА_2 19 серпня 2023 року близько 00.40 год. за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_1 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, яке полягало у ляпасах, а також у словесних образах нецензурною лайкою, які спричинили емоційну невпевненість потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, до такого не долучено жодних фактичних даних, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Поряд з цим, апеляційний суд вважає, що суддя районного суду підставно зазначила, що конфлікт, який виник 19 серпня 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за відсутності доказів на підтвердження завдання чи можливості завдання шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання чи можливість шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку. Шкода фізичному здоров`ю потерпілої, яка полягала у ляпасах (згідно протоколу про адміністративне правопорушення) спростовується показаннями наданими в судовому засіданні самою потерпілою ОСОБА_1 .

Крім цього, місцевий суд вірно зазначив у своєму рішенні про те, що з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, які приїхали на виклик потерпілої за кілька хвилин після події, судом не встановлено стану емоційної невпевненості потерпілої ОСОБА_1 , вона не плаче та не перебуває у відчаї, поводить себе спокійно, адекватно та врівноважено, зустрічає поліцейських, стверджує та розповідає їм, що чоловік вчинив відносно неї домашнє насильство, спокійно проводить їх на 3-ій поверх будинку та відкриває двері в кімнату, де вже спали ОСОБА_2 з донькою.

Поряд з цим, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не змогла пояснити які саме словесні образи в її сторону висловлював ОСОБА_2 .

Відтак, апеляційний суд вважає що місцевий суд, враховуючи вищенаведене, та інші наведені та проаналізовані докази по справі, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, та в ході судового розгляду не було встановлено, належних та допустимих доказів, які б доводили поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_2 дій, зазначених у диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Згідно Європейського суду з прав людини, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчинені певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного переконання про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, перевіривши доводи апеляційної скарги і оцінивши надані сторонами по справі докази щодо доведеності вини ОСОБА_2 апеляційний суд вважає, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №343207 обставини не знайшли свого підтвердження.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопоркушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відтак, апеляційна скарга адвоката Іванова О.О. є безпідставною, оскільки доказів на спростування висновків місцевого суду в ній не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції не здобуто.

Таким чином, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Іванова О.О. - залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 13 жовтня 2023 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.