ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/11392/23

Номер провадження 3/495/3735/2023

29 листопада 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи та посада: водій-хімік РХБЗ батальйону військової частини НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

19.10.2023 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від військової частини НОМЕР_1 Міністерства оброни України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходить військову службу по мобілізації на посаді водія-хіміка РХБЗ батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

16.10.2023 о 21:00 год. на території місце розташування підрозділу РХБЗ в селі Шабо, солдат ОСОБА_1 звернувся до медичного пункту батальйону з травмою ноги. В ході надання первинної медичної допомоги фельдшером підрозділу було встановлено, що солдат ОСОБА_1 має явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю с порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву, порушення координації рухів. Після чого солдата ОСОБА_1 під супроводом майора ОСОБА_2 було доставлено до КЗ «Білгород-Дністровський МБЛ» для проведення медичного огляду та встановлення стану алкогольного сп`яніння. За результатом медичного огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, з показниками тесту 0,39%, про що 16.10.2023 було складено висновок №201. Таким чином за викладених вище обставин, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 за мобілізацією, діючи умисно, в супереч ст. ст. 9, 11, 12, 16 «Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст. ст. 1-4 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України», наказів Міністерства Оборони України №580 від 29.08.2013 року «Про заходи щодо попередження пияцтва та впровадження здорового способу життя у Збройних Силах України» №233 від 30.04.2017 « Про заходи попередження пияцтва у Збройних Силах України», в умовах дії воєнного стану, 16.10.2023 виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, чим вчинив військове адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах воєнного стану.

17.10.2023 тимчасово виконуючий обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 склав протокол про адміністративні правопорушення А3955 №166 за ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

15.11.2023 ОСОБА_3 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні про закриття провадження у справі ОСОБА_3 зазначає, що дійсно по прибуттю до лікувального закладу йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «АЛКОФОР», який показав наявність алкоголю в крові 0,39% проміле, що було підставою для складання відносно нього даного протоколу. Проте з показниками тесту він був не згоден та наполіг на відібранні у нього зразків крові для проведення повноцінного токсикологічного дослідження біологічних зразків, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №7622. В подальшому відібрані зразки крові були направлені до Одеського обласного медичного центру психологічного здоров`я для проведення токсикологічного дослідження на вміст алкоголю в крові. Відповідно до результату токсикологічного дослідження №677 наданий Одеським обласним медичним центром психологічного здоров`я, у відібраних зразках крові ОСОБА_3 вмісту алкоголю не виявлено.

Суд, вивчивши клопотання ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП з таких підстав.

Відповідності до статті 1 Кодексу, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

З`ясовуючи обставини справи, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ст. 172-20 КУпАП наступає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

За ч.3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

На підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення А3955 №166 від 17.10.2023; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; витяг із наказу №120 від 28.04.2022; витяг із наказу №315 від 11.10.2023.

Так, з висновку щодо результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №201 вбачається, що за результатом тесту здійснений за допомогою алкотестеру «АЛКОФОР», ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з показниками тесту 0,39% проміле.

З показниками тесту ОСОБА_3 не погодився, у зв`язку із чим наполіг на проведенні повторного токсикологічного дослідження біологічних зразків, які в подальшому були направлені до Одеського обласного медичного центру психологічного здоров`я для проведення токсикологічного дослідження на вміст алкоголю в крові.

З наданого ОСОБА_3 результату токсикологічного дослідження №677, виданого Одеським обласним медичним центром психологічного здоров`я, який проводився на підставі відібраних зразків його крові при госпіталізації (16.10.2023), вмісту алкоголю у крові ОСОБА_3 не виявлено.

Так, у разі незгоди особи з результатом огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно токсикологічного дослідження №677, який проводив Одеський обласний медичний центр психологічного здоров`я з урахуванням даних результатів досліджень біологічних середовищ - крові, сечі (на алкоголь, наркотичні, токсичні, лікарські та інші речовини, що знижують увагу та швидкість реакції), надано висновок про те що він не знаходиться в стані алкогольного і (або) іншого сп`яніння.

Одеський обласний медичний центр психологічного здоров`я діє на підставі свідоцтва про атестацію лабораторії ДСП 190-10012:2005 №04-0020/2021 та має ліцензію на медичну практику №11/758, а тому є закладом, який має право на проведення токсикологічних досліджень.

Орган (посадова особа) під час розгляду справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Результат токсикологічного дослідження №677, наданий Одеським обласним медичним центром психологічного здоров`я, у розумінні ч.1 ст. 251 КУпАП є належним доказом, який містить фактичні дані, що підтверджують відсутність у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, в тому числі й адміністративного, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Жуковський проти України» від 03 березня 2011 року наголошується, що за загальним правилом пункти 1 і 3 «d» статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Постанова судді, згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовані наданими обґрунтованими доказами.

Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таку ж позицію висловив Верховний суд в постанові Касаційного кримінального суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17, де зазначив, що поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Як зазначено в статті 247 Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінюючи докази у сукупності, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, вчиненого останнім 16.10.2023, у зв`язку з чим, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 7, 9, 172-20, 245, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

провадження у справі №495/11392/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Ф.Волкова