П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.01.2023 Справа №607/18979/22

провадження № 3/607/8780/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , оператора комплексу РЕБ з безпілотними літальними апаратами 5 взводу РЕБ роти РЕБ,
за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ЛВТ № 210 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.172-11 КУпАП від 26 грудня 2022 року, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі-Статуту), старший солдат ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців. Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам служби, старший солдат ОСОБА_1 вчинив самовільне залишення військової частини або місця служби, вчинене в умовах особливого періоду. Так, 21 грудня 2022 року командиром роти РЕБ старшим лейтенантом ОСОБА_2 на ранковому шикуванні було виявлено відсутність у розташуванні військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) старшого солдата ОСОБА_1 23 грудня 2022 року старший солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся в розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). Таким чином, за викладених вище обставин, старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, займаючи оператора комплексу РЕБ з безпілотними літальними апаратами 5 взводу РЕБ роти РЕБ військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак подав суду заяву у якій просить проводити судове засідання без його безпосередньої участі, свою вину у вчиненні правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється та просить найменш суворого покарання.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяву ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висновку:
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.4 ст.15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Частина 4 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до п.п. 3, 4 ст.1, ч. 8 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні з 24.02.2022 введений воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 26.03.2022 строком на 30 діб. Також, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 25.04.2022 строком на 30 діб. 22 травня 2022 року прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, за яким воєнний стан продовжено з 05 год 30 хв. 25 травня 2022 року строком на 90 діб до 23 серпня 2022 року. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом № 2500-IX від 15 серпня 2022 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом № 2738-IX від 16 листопада 2022 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Таким чином, на даний час в Україні діє особливий період.
Окрім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: відомостями зазначеними у протоколі ЛВТ № 210 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.172-11 КУпАП від 26 грудня 2022 року; доповіддю про факт самовільного залишення військової частини (без зброї) військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_1 під час дії воєнного стану від 21 грудня 2022 року; доповіддю про прибуття із самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_1 під час дії воєнного стану від 23 грудня 2022 року; рапортом командира роти радіоелектронної боротьби ОСОБА_3 від 23 грудня 2022 року; копією військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 14.05.2012.
За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, вчинене в умовах особливого періоду, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд звертає увагу на вимоги ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, те, що він визнав вину, у вчиненому щиро розкаявся, а також відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в межах санкції ч. 4 ст.172-11 КУпАП.
Згідно ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
При цьому, суд зазначає, що згідно з п. 12 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків - звільнені від сплати судового збору, а тому при розгляді даної справи, судовий збір з особи, що притягується до адміністративної відповідальності не стягується.
Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, ч. 4 ст. 172-11, ст. ст. 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 145 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. Р. Кунець