ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2695/23 Справа № 175/4644/23 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 27 липня 2023 року близько 10:00 год молодший сержант ОСОБА_1 перебував на території м. Краматорська Донецької області під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду та військового часу з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, що підтверджується актом огляду на стан сп`яніння від 27.07.2023 року № 3771 - результат 1,96 проміле, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження посилається на те, що суд розглянув справу без його участі, не повідомив про час та дату судового засідання. Про існування оскарженої постанови він дізнався випадково 15.11.2023 із застосунку "Дія". На час прийняття рішення він проходив військову службу і через поганий інтернет-зв`язок не міг отримати інформацію про судове рішення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилається на порушення порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: місце вчинення правопорушення, зазначене в протоколі не відповідає дійсності; не долучено копію наказу про надання майору ОСОБА_2 повноважень на складання протоколу; фабула правопорушення викладена неточно, не вказано які саме дії за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП він вчинив; серійний номер технічного приладу, яким було проведено огляд не співпадає з номером, який вказаний в акті та копії свідоцтва про повірку; в протоколі не зазначено, які докази до нього долучаються.

Зазначає, що він не вживав алкоголь під час виконання військових обов`язків, оскільки перебував за місцем відпочинку після ротації з позицій, а саме в АДРЕСА_2 і збирався вже лягати спати, коли до нього приїхав його командир та повіз його до ВСП для проходження огляду. Зазначає, що й нього та його командир ОСОБА_3 склались неприязні відносини через намагання ОСОБА_1 звільнитись зі служби. З огляду на це ОСОБА_3 не міг бути і свідком під час проведення огляду. Вказує, що заява про визнання ним своєї вини, була написана під психологічним тиском його командира і він боявся бути затриманим, у випадку висловлення зауважень або заперечень.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та за підстав, вкладених у скарзі просив її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після її закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 дійсно не був повідомлений належним чином про час і дату судового засідання в суді першої інстанції, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про направлення йому повістки про виклик до суду, також в матеріалах справи відсутні відомості про направлення йому копію оскарженої постанови в порядку ст. 285 КУпАП, у зв`язку з чим, а також, враховуючи, що він є військовослужбовцем і в період ухвалення оскарженої постанови проходив військову службу, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що для забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, необхідно задовольнити клопотання та поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які зводяться до процесуальних порушень порядку складення адміністративного протоколу та проведення огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд, доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи і з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції. Так, вина повністю доведена підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення, результатами тестування на алкоголь № 10073 від 27.07.2023, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 3771 від 27.07.2023, чинним свідоцтвом про повірку приладу "Алконт", письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 та письмовими поясненнями ОСОБА_4 .

Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що дійсно в той час вжив алкоголь, проте це було після ротації з позицій, перед тим, як вже лягав спати, тому вважав, що це було не під час виконання військових обов`язків.

Проте з такими доводами суд апеляційної інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

За змістом ч. 1, 2, 4 ст. 266-1 КУпАП військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного сп`яніння, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як видно з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 проводився уповноваженою особою з використанням спеціальних технічних засобів, результат тестування на алкоголь № 10073 від 27.07.2023 - "1,96 ‰". Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з результатом ОСОБА_1 погодився.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що останній не погоджувався проходити огляд із використанням спеціальних технічних засобів та тестів або не погодився з його результатами та наполягав на огляді в закладі охорони здоров`я, тому порушення вимог ч. 2, 4 ст. 266-1 КУпАП не підтверджуються матеріалами справи.

Необґрунтованими є і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про перебування в стані алкогольного сп`яніння не під час виконання військових обов`язків.

Так, за показаннями ОСОБА_1 він перебував в хаті, яка знаходиться с. Василівка Краматорського району Донецької області у яку він був "розквартирований" і перебував після ротації з позицій для відпочинку.

Проте такі доводи у будь-якому разі не виключають в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», місцем виконання обов?язків з військової служби вважається, зокрема:

- територія військової частини або інше місце роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

- територія поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

За змістом показань ОСОБА_1 , наданих в суді апеляційної інстанції, на час описаних в протоколі подій він не перебував у відпустці.

Доказів перебування не на території військової частини у м. Краматорську Донецької області, а поза межами військової частини в хаті в с. Василівка Краматорського району Донецької області у яку він був "розквартирований" і перебував після ротації з позицій для відпочинку, апеляційному суду не надав.

Також ОСОБА_1 підтвердив факт проходження огляду на стан сп`яніння та його результат, тому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про невідповідність часу проведеного огляду та часу складенні акту, що роздруківка з технічного приладу не містить підпису та ініціалів особи, яка проводила огляд, тощо.

Таким чином, порушень Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329 та положень ст. 266-1 КУпАП, які були б підставою для визнання протоколу недопустимим доказом та скасування постанови суду і закриття провадження у справі, апеляційним судом не встановлено.

Крім того, у матеріалах справи є письмова заява ОСОБА_1 в якій він просить суд розглянути справу без його участі, у зв`язку з повним визнанням своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В той же час, суд апеляційної інстанції призначив судове засідання про яке заздалегідь повідомив ОСОБА_1 , який до суду з`явився та реалізував свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

При розгляді справи судом, порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів справи, які апелянт тлумачать на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність.

В апеляційній скарзі містяться також інші доводи, які зводяться до дослівного викладу положень КУпАП, відомчих інструкцій Міністерства оборони України та судової практики Європейського суду з прав людини, без їх належного співвідношення до доказів та фактичних обставин цієї справи, тому не потребують детального аналізу апеляційним судом, оскільки не мають вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви апеляційного суду по всім ключовим доводам сторони захисту, на які апелянт акцентував увагу в судовому засіданні та апеляційній скарзі, викладені вище.

Застосовуючи такий підхід, апеляційний суд виходить з усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо мотивування судового рішення. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 р., заява № 4909/04, § 58).

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити та поновити йому строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун