ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2023 р. Справа № 596/1636/23

Провадження № 3/596/1119/2023

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зак.представника ОСОБА_2 -Поливанчук І.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно матеріалів, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №973831 від 10.10.2023 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.184 КУпАП, вбачається, що «09.10.2023 року близько 12 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 ухилилася від своїх батьківських обов`язків стосовно свого малолітнього сина ОСОБА_3 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, який вдарив м`ячем в спортзалі ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, але не досяг віку адміністративної відповідальності».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала повністю та показала, що її син не навмисно вдарив м`ячем ОСОБА_4 . Вважає, що в її діях немає ухилення від виконання батьківських обов`язків, а відповідальність має нести школа, вчителі, бо це сталось на уроці фізкультури.

Законний представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення. Вона не бажає судових справ щодо цієї події за умови, що ОСОБА_6 не буде більше зачіпати її доньку.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , законного представника ОСОБА_2 ОСОБА_5 , суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення-це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд.

Так, ч.3 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, у разі вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 КУпАП. Тобто, суб`єкт владних повноважень, зазначаючи в протоколі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КупАП повинен був вказати, яке правопорушення було вчинено неповнолітнім із посиланням на конкретну статтю КУпАП, а також в чому саме полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків (і яких саме).

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення згідно з диспозицією ч.3 ст.184 КУпАП не зазначено, тобто не вказана об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.184 КУпАП, за вчинення якого складено протокол щодо ОСОБА_1 .

Вказане позбавляє суд можливості кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи фактичні дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що відсутні достатні дані, які б поза розумним сумнівом доводили наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно зі ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Вказані вище обставини та відсутність належних доказів на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, свідчать про недоведеність наданими суду матеріалами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП в діях ОСОБА_1 , тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ч.3 ст.184, п.1 ст.247, 283-284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст.184 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Елла МИТРАЖИК