Провадження № 3/752/7280/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Первушина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №532600 від 26.08.2023 року, ОСОБА_1 26.08.2023 року приблизно об 11 годині 20 хвилин, керував транспортним засобом "BMW X5", державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №108 по вулиці Кільцева дорога в місті Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, однак від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку категорично відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з письмовими запереченнями, згідно яких останній категорично свою вину не визнав, посилаючись на те, що 26.08.2023 року він дійсно був зупинений працівником поліції, який зазначив про обмеження щодо нанесення тонування лобового скла, після чого він надав всі необхідні документи про які зазначив поліцейський, при цьому на запитання поліцейського, що знаходиться у нього в автомобілі, зазначив, що там торти, оскільки він поспішає на день народження доньки та його чекають вдома. Після його повідомлення про те, що він поспішає, поліцейський одразу запитав чи вживав він алкоголь, на що він відповів, що ні, і поліцейський сказав чи буде він проходити огляд. Так, він зазначив, що буде проходити огляд, однак не на приладі Драгер, а у лікаря, оскільки у них з поліцейським вже склалась конфлікна ситуація, у зв`язку з тим, що поліцейський зазначив про необхідінсть проходження огляду без встановлення жодних ознак сп`яніння, а одразу після того, як він зазначив про те, що поспішає. Разом з тим, після того, як він зазначив про те, що пройде у лікаря, поліцейський не почав вживати жодних заходів для направлення та доставки його до медичного закладу для проходження огляду, а почав продовжувати вступати з ним в діалог, не поянюючи взагалі причин з яких він має проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. В подальшому, працівник поліції знаючи, що він поспішає сказав, що швидше буде відмовитися, оскільки він підпише протокол, напише розписку про те, що ніби то не буде керувати, та зможе їхати далі, що і відбулось, оскільки працівник поліції склав протокол та вони поїхали на службовому автомобілі, і він потім також поїхав додому на своєму автомобілі.

Вивчивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідальність особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена частиною першою диспозиції статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, з відеозаписів, долучених до протоколу, вбачається, що дійсно ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції, який зазначив про обмеження у нанесенні тонування лобового скла, після чого поліцейський зазначив про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, однак вказаний відеозапис не містить доказів того, що працівником поліції при зупинці транспортного засобу було виявлено у водія явні ознаки алкогольного сп`яніння, як про це зазначено у протоколі, та яким чином працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та які саме ознаки, тобто фактично було зазначено про необхідність пройти огляд, однак не вказано на яких підставах.

Крім того, ОСОБА_1 погодився на проходження огляду у лікаря, однак поліцейський не розпочав вчиняти якісь дії для його направлення та доставки до медичного закладу, а дійсно продовжував вести діалог з ОСОБА_1 .

Таким чином, суд надходить до висновку про те, що вимога працівника поліції про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння повинна грунтуватися за наявності підстав, а саме - встановлення працівником поліції наявності ознак сп`яніння та яких саме.

Натомість, у даному конкретному випадку, не вбачається, що поліцейським було належним чином проведено процедуру огляду або ж відмови від вказаного огляду, оскільки фактично не встановлено ознак сп`яніння, які перелічені у протоколі, які б були підставою для вимоги про необхідність проходження огляду, а також після чого того, як ОСОБА_1 зазначив, що погоджується пройти огляд у лікаря поліцейським не вжито жодних дій щодо забезпечення проведення такого огляду у медичному закладі.

Також, суд враховує те, що з відеозаписів вбачається, що поліцейський не відсторонив ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як цього вимагають вимоги Інструкції та Кодексу про адміністративні правопорушення, оскільки сама по собі розписка спростовується відеозаписом, згідно якого службовий поліцейський автомобіль поїхав з місця зупинки транспортного, а ОСОБА_1 залишився біля автомобіля, після чого поїхав додому, як стверджує сам ОСОБА_1 , а докази, які б спростовували його пояснення відсутні.

Згідно статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

На підставі викладеного, суд надходить до висноку про те, в ході судового розгляду даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правоопушення, враховуючи його пояснення, а також відеозаписи.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Первушина