Справа № 473/6742/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"19" грудня 2023 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Казарєз К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обліковий номер платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №482491 від 29.11.2023 року поліцейським ОСОБА_2 , який його склав, зазначено, що: «29.11.2023 року 19:30 год. смт.Олександрівка, вул.Перемоги, ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2104 д.н. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з порожнини рота. Зі згоди водія було здійснено освідування на місці за допомогою алкотесту Драгер 6810, тест № 4846, результат 0,22%.».

Дії ОСОБА_1 поліцейським, який склав протокол, кваліфіковані як порушення п.2.9аПДР та за ч1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, букв повідомлений належним чином про час і місце слухання справи смс-повідомленням, заяв чи клопотань про відкладення слухання справи не подав, тому розгляд справи відбувся в його відсутності на підставі положень ст..268 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 в протоколі в розділі пояснення зазначив таке: «Приймав антибіотики».

До протоколу надано поліцейським направлення на огляд водія на стан сп`яніння від 29.11.2023 року о 19.40, вказано, що водій відмовився.

До протоколу серія ААД №482491 від 29.11.2023 року долучено роздруківку результатів приладу газоаналізатора ALCOTEST DRAGER 6810, який 29.11.2023 року о 19:47 год. зафіксував результат тесту №4846 - 0.22 ‰ (проміле) вмісту алкоголю в організмі ОСОБА_1 температуру не видно.

Також є акт огляду на стан сп`яніння, де поліцейський написав, що Драгер 6810 мав показники - 0.22 ‰.

Також надано копію постанови поліцейського Кухаренко О.О. серія БАД №856314 від 29.11.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за інші порушення в сері дорожнього руху.

До матеріалів справи долучено відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляду за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810».

Як вбачається із висновку щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановлено наявність алкоголю в кровіОСОБА_1 показник - 0,22 проміле.

Відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6810 границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0.02 проміле - у діапазоні від 0 до 0.2 проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0.04 проміле - у діапазоні від 0 до 0.4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.4 проміле.

Виходячи з наведеного в організмі ОСОБА_1 з допомогою приладу Drager Alcotest 6810 було виявлено алкоголь, при цьому показник у урахуванням можливої технічної похибки не перевищує гранично допустимий - 0,2 проміле.

Як визначено п 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд враховує наступне.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку на органи Національної поліції.

Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння. Із суб`єктивної сторони дії особи повинні бути вчиненні у формі прямого умислу.

Згідно із ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме п.7 Розділу ІІ визначено, що: «7. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові».

Тоді як у ОСОБА_1 встановлено наявність 0,22 % проміле. Тому із врахуванням можливої похибки алкотестеру, яка передбачена інструкцією з його використання всі сумніви слід тлумачити на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, що включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), їх шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діяннями й наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Основною й обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

При цьому суд звертає увагу, що він не уповноважений збирати докази, оскільки частина 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладає на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на військових посадових осіб.

Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Із аналізу наведеного положення вбачається, що законодавець допускає наявність в крові певної кількості алкоголю. При цьому, точність вимірювання кількості алкоголю в крові особи обумовлює наявність або відсутні в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Однак, як вже було вище вказано, виробник спеціального технічного засобу засвідчує в інструкції про експлуатації, що можлива похибка у вказаному раніше значенні. Відтак, суд вважає, що показник 0,22 проміле не є безумовним підтвердженням факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, і тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

У даному випадку суд враховує положення Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - суду не надано, зокрема не доведено об`єктивну сторону правопорушення, тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копія постанови надіслати ОСОБА_1 , оскільки розгляд справи відбувся в його відсутності на підставі положень ст.268 КУпАП.

Постанова може бути оскаржене через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Б.Зубар