Справа № 175/4425/23
Провадження № 3/175/2142/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

"16" листопада 2023 р. смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Журавель Т.С., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, що надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянина України, військовослужбовця, старшого солдата, старшого навідника ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу М17/08/23-1 від 17.08.2023 року, старший солдат ОСОБА_1 , старший навідник ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , 17.08.2023 року близько 17 год 20 хв., біля населеного пункту Лозова Донецької області, в умовах особливого періоду, отримавши усне розпорядження разом з іншими військовослужбовцями від безпосереднього начальника про обслуговування самохідної гаубиці типу Краб, неналежно поставився до виконання поставленого завдання, не забезпечив належне обслуговування та виконання завдання на самохідній гаубиці, проводив час на власний розсуд, чим недбало поставився до виконання обов?язків військової служби. Зазначеними діями солдат ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

16.10.2023 року представник ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надіслала письмові пояснення, в яких зазначила, що ОСОБА_1 відмовився виїжджати

з військоволужбовцями на САУ у зв`язку із її несправністю, проте був готовий виконати поставлене завдання на іншій машині, оскільки в тому стані, в якому вона була станом на 17.08.2023 року, вона несла загрозу для його життя та життя військовослужбовців які перебували у ній, так як мала ряд несправностей. Про те, що дана машина несправна ОСОБА_1 неодноразово доповідав командуванню. При цьому 17.08.2023 року ОСОБА_1 та інші військовослужбовці виконали своє завдання, поїхали на обслуговування гармати, яку було обслужено, та зробили все для її подальшої роботи. Крім того, він був залучений до виконання інших робіт. Представник ОСОБА_1 також зазначає, що недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов?язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано в чому ж саме проявилось недбале ставлення ОСОБА_1 до військової служби, не деталізовано виконання яких конкретно посадових обов?язків ним було проігноровано, які вимоги нормативних актів було порушено. З урахуванням вищенаведеного, просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Також в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.

З огляду на те, що ч. 2 ст. 172-15 КУпАП не відносяться до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Частиною 2 ст. 172-15 КУПАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно ч. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП є недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого стану.

Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення виражається у вчиненні таких дій, як недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

Тобто необхідно встановити: нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; коло службових обов?язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; яким способом і які конкретні дії суб?єкт повинен був здійснити за даних обставин; чи мав він реальну можливість виконати ці дії; в чому виразилися допущені ним порушення.

Також диспозиція ст. 172-15 КупаАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення, як військова службова особа.

Поняття військової службової особи міститься в примітці до ст. 172-13 КупАП.

Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

При цьому, організайційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном.

Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів, тощо. Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам, суддя доходить висновку, що в протоколі про військове адміністративне правопорушення М17/08/23-1 від 17.08.2023 року відсутні посилання на докази про вчинення ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КупАП, як недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду , яка передбачає вчинення такого правопорушення саме військовими службовими особами. В протоколі описані дії, що привели до невиконання старшим солдатом ОСОБА_1 усного розпорядження начальника, за що військовослужбовці несуть відповідальність згідно статуту ЗСУ та Дисциплінарного Статуту ЗСУ.

Також в матеріалах справи відсутні докази про те, що старший солдат ОСОБА_1 обіймає посаду військової службової особи, тобто є суб`єктом адсміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суддя доходить висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 24, 27, 36, ч. 2 ст. 172-15, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т. С. Журавель