Провадження №: 3/755/5822/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2023 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Іваніна Ю.В., при секретарі судових засідань Ющенко Т.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з УПП у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого старшим викладачем в Національному Університеті біоресурсів і природокористування України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

за участю осіб, що беруть участь у провадженні

у справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Сіренка М.Ю.

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали адміністративної справи зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як убачається з даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 07.08.2023 року, серії ААД, №024775, «ОСОБА_1 07.08.2023 року, о 09-50 годині, у м. Києві по пр-ту Броварському, 20, керував транспортним засобом «Сітроєн», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя (почервоніння). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, зафіксовано на нагрудну камеру 472269».

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сіренко М.Ю. просили суд закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пояснивши, що ОСОБА_1 ввечері 06 серпня 2023 року дійсно випив пива, але він нікуди не збирався їхати. Наступного дня, 07 серпня 2023 року йому зателефонували по роботі та повідомили, що потрібно терміново приїхати. В м. Києві по пр-ту Броварському, 20, його зупинили працівники поліції та запропонували пройти медичний огляд, оскільки вбачали ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він дуже поспішає та що напередодні ввечері дійсно випив пляшку пива, але зранку нічого не вживав і не знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Тоді, працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що він може відмовитись від проходження огляду та потім самостійно пройти медичний огляд. На що останній погодився і працівники поліції, склавши на нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відпустили. Протягом 2 годин він самостійно пройшов медичний огляд та отримав висновок КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» №8 від 07.08.2023 року, котрий засвідчує, що будь-яких ознак сп`яніння він не має.

Отже, є недопустимим з боку працівників поліції пропонувати особі відмовитися від проходження огляду, оскільки це є волевиявленням особи, а такі дії з боку працівників поліції порушують сам порядок огляду водіїв на стан сп`яніння та мають судом розцінюватися як схиляння до вчинення правопорушення, тобто очевидно провокацією. Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, які нібито були виявлені у ОСОБА_1 , ніяким чином працівниками поліції перевірено не було, матеріали відеозапису цього не містять, а тому підстав пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у працівників поліції не було. До того ж, поліцейські неправильно роз`яснили ОСОБА_1 п.2.5 ПДР. А саме поліцейські повідомили ОСОБА_2 , що згідно з п.2.5 ПДР водій має право відмовитися від проведення огляду, а в подальшому самостійно пройти даний огляд у медичному закладі та відповідний документ про проходження огляду надати до суду. ОСОБА_1 не умисно відмовився від огляду, оскільки не розумів наслідків відмови від проходження від огляду, будучи цілком впевненим, що такі його дії не є протиправними й він діє в рамках закону, оскільки порядок проходження огляду йому був роз`яснений поліцейськими. З таких обставин у справі відсутні докази, які б переконливо свідчили, що ОСОБА_1 свідомо ухилився від проходження медичного огляду на місці зупинки та у лікарні на вимогу працівників поліції. Такий самий висновок висвітлено в постанові Київського апеляційного суду від 15.08.2022 по справі №369/4277/22.

07.08.2023 року ОСОБА_1 було самостійно пройдено огляд у медичному закладі, висновок якого надано суду. Враховуючи, що згідно огляду встановлено, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення, складеноому відносно ОСОБА_1 , а саме у фабулі протоколу не вказано, які саме дії ОСОБА_1 вчинив з метою ухилення від огляду, тобто об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП розкрита не в повній мірі.

Враховуючи викладене, просили суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом було направлено запит до КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» про надання інформації чи дійсно ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у даному закладі та щодо підтвердження можливості закладу проводити медичний огляд на стан сп`яніння.

02.11.2023 року на адресу суду надійшла відповідь директора КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» ОСОБА_3 про те, що 07.08.2023 року в клініко-діагностичній лабораторії було проведено лабораторне дослідження зразків крові ОСОБА_1 на наявність етанолу в крові з результатом 0,09%. Згідно наказу Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 11.04.2019 року №343-адм «Про затвердження закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» - КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» надається право проводити такі огляди.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та клопотання його захисника адвоката Сіренка М.Ю., вивчивши надані документи та матеріали справи, відеозапис з нагрудної камери, долучені до протоколу, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 07.08.2023 року, серії ААД, №024775, «ОСОБА_1 07.08.2023 року, о 09-50 годині, у м. Києві по пр-ту Броварському, 20, керував транспортним засобом «Сітроєн», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя (почервоніння). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, зафіксовано на нагрудну камеру 472269».

Статтею 40 Закону України від 02 липня 2015року №580-VIII "Про Національну поліцію"встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

За змістом підпунктів 1 та 2 п. 1 розділу VII Інструкції № 1026 поліцейським забороняються самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу, а також примусове виключення відео реєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Так, зазначені норми направлені на забезпечення об`єктивного і неупередженого виявлення та фіксування правопорушень, у тому числі і з метою подальшого використання зафіксованої інформації в якості доказів у суді.

Зазначене вбачається з положень п. 2 розділу І Інструкції № 1026, відповідно до якого застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється, в тому числі, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Аналіз цієї норми дає підстави стверджувати, що за допомогою відео реєстратора повинна фіксуватись уся процедура виявлення та фіксації адміністративного правопорушення.

Дослідженим судом відеозаписом, долученим до протоколу, зафіксовано, що на пропозицію поліцейського пройти огляд з метою виявлення стану сп`яніння ОСОБА_1 погодився, зазначивши, що не вживав зранку алкоголю, при цьому надалі відео постійно переривається та відновлюється на моменті складання протоколу, тобто сам факт відмови на відео не зафіксовано.

Незастосування працівником поліції цього заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення у сукупності із встановленими судом обставинами свідчить про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння, що потребувало його огляду і складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, який є недопустимим доказом.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, за змістом вказаної норми, поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про наявність у нього ознак сп`яніння, висловити чітку вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, і у разі незгоди водія його пройти, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На переконання суду, відмова пройти огляд на стан сп`яніння була спровокована поліцейським, який повідомив ОСОБА_1 його право відмовитися від огляду, не роз`яснивши наслідки такої відмови, в той час, як поліцейському достовірно були відомі наслідки, передбачені санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані дії є неприпустимими для представника влади, оскільки поліцейський відповідно до покладених на нього завдань згідно з п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» першочергово здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Згідно ч.ч.2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Оцінюючи докази, суд зауважує, що в протоколі про адміністративне правопорушення свідки зовсім відсутні, а тому неможливо підтвердити час, коли відбувалося складання протоколу.

Крім того, з дослідженого судом висновку КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» №8 від 07.08.2023 року вбачається, що в ході проведеного огляду ОСОБА_1 у останнього виявлено етанол в крові з результатом 0,09 %.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, а згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, оцінивши наведені захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього письмові докази, висновок КНП «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» №8 від 07.08.2023 та відповідь даного закладу, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №024775, від 07.08.2023 року, не підтверджені у судовому засіданні.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що факт порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 290, 291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна