Справа № 946/7395/23
Провадження № 3/946/2964/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2023 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

26.09.2023 до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшли 2 протоколи про адміністративне правопорушення серії ВАВ №568899 та ВАВ №568900 від 23.09.2023 року, складені відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 23.09.2023 року приблизно о 10 год. 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , забрав у сестри ОСОБА_2 зимові речі, дублянку, шубу та пропив їх, проте, згоду йому на це ніхто не надавав, чим вчинив насильство в сім`ї економічного характеру, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.09.2023 року у справі № 946/6590/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173 2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Дані обставини також підтверджуються матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №568899 від 23.09.2023 року.

Крім цього, 23.09.2023 року о 18:00 год., ОСОБА_1 знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив терміновий заборонний припис стосовно кривдника (ТЗПСК) АА №422350 від 17.09.2023, а саме заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи строком на 10 днів, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.09.2023 року у справі № 946/6590/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173 2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Дані обставини також підтверджуються матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №568900 від 23.09.2023.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.11.2023 року матеріали справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 об`єднані до одного провадження.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 28.09.2023 на 11:00 год., 18.10.2023 на 10:20 год., 07.11.2023 на 15:00 год., 28.11.2023 на 15:00 год. не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно рішення від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України» в силу ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. В своїх рішення Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства при обставинах, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення, повністю доказана матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує положення ч. 1 ст. 36 КУпАП, відповідно до яких, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень необхідно накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Разом з цим, суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф, буде достатнім, таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворих стягнень.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С. Адамов