Справа № 583/5098/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами, що надійшли від Охтирського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

установив:

11.10.2023 відносно ОСОБА_1 до суду надійшли адміністративні матеріали за № 583/5098/23, провадження № 3/583/1934/23 про притягнення до відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та № 583/5099/23, провадження № 3/583/1935/23 про притягнення до відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що дані адміністративні матеріали про адміністративні правопорушення стосуються однієї особи, одночасно розглядаються одним і тим же судом, суд вважає за доцільне об`єднати їх в одне провадження.

Так, ОСОБА_1 21.09.2023 о 19.40 годині по вул. Парковій, 1 в м. Охтирка Сумської області, керуючи транспортним засобом - мопедом SUZUKI, державний номерний знак б/н, не вибрав безпечної швидкості, не дотримався інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем марки «Subaru», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася в зустрічному напрямку. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ніхто не отримав тілесних ушкоджень, транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, їх власники понесли матеріальні збитки. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 21.09.2023 о 19.40 годині по вул. Паркова, 1 в м. Охтирка Сумської області, після того як керуючи мопедом SUZUKI без номерного знаку, вчинив дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем марки «Subaru», державний номерний знак НОМЕР_1 , залишив місце події.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився,про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, однак судова повістка повернулася до суду з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. У поясненнях, доданих до протоколу зазначив, що до ДТП по вул. Парковій не причетний, у подальшому відповідно ст. 63 Конституції України відмовився від надання показів.

Слід зауважити, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є обов`язковою, в даному випадку справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення до таких не відноситься, тому вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_3 , при цьому права останньої не порушуються, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленою про розгляд справи вона не з`явилася, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення нею адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави дійти висновку про їх відповідність практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розцінюється як спосіб уникнути відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, доходжу наступного висновку.

Згідно вимог ч. 1ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушенняадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Диспозиція ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає настання відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідальність за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Згідно вимог п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

В п. 12.1 ПДР України зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно абз. «а» п. 2.1 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 007294, серії ААД № 007295 від 03.10.2023; схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих, яка сталася 21.09.2023 о 19.12. год. 19.40 годині по вул. Паркова, 1 в м. Охтирка Сумської області.

В письмових поясненнях потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 21.09.2023 о 19.40 годині вона рухалася автомобілем марки «Subaru», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Паркова, 1 в м. Охтирка Сумської області, зупинилася в дворі, на зустріч їй виїхав мопед SUZUKI, який поцарапав їй автомобіль та у подальшому залишив місце події.

У даному випадку пояснення ОСОБА_1 суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути від адміністративної відповідальності, зокрема, його пояснення спростовуються поясненнями ОСОБА_4 , наданими у письмовому вигляді, згідно яких вбачається, що21.09.2023 о 19.40 годині вона перебувала по вул. Паркова, 1 в м. Охтирка Сумської області, стала свідком як коло неї рухався автомобіль «Subaru», а поруч проїхав скутер чорного кольору за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , якого знає зі старої роботи, який залишив місце ДТП та поїхав в невідомому напрямку.

Суд приймає зазначені вище докази до уваги, вважає їх належними та допустимими, будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду не виникає.

Протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідають вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, такі протоколи складено уповноваженою особою, їх форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення є такими, що узгоджуються між собою, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення та зібрані у порядку, встановленому законом.

Таким чином надаючи оцінку доказам, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України доведена у судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази в їх сукупності є вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що станом на 22.12.2023 закінчився строк, передбачений ст. 38 КпАП України, протягом якого на порушника можливе накладення стягнення, відповідно до п. 7 ст. 247 КпАП України, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 122-4, 124, 247 п. 7, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 № 583/5098/23, провадження № 3/583/1934/23 про притягнення до відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та № 583/5099/23, провадження № 3/583/1935/23 про притягнення до відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушенняоб`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі № 583/5098/23, провадження № 3/583/1934/23.

Визнати винуватим ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко