Справа № 456/722/23 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 33/811/1613/23 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року. Львівський апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі захисника Мєдвєдєва С.С. (в режимі відеоконференції), розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Мєдвєдєва С.С. на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 лютого 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП,

встановив:

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.02.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Згідно постанови суду 04.02.2023 року о 22 год. 47 хв. в м.Стрий по вул. Галицька, 1Г, Львівської області, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Renault 25» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Крім того, 04.02.2023 року о 22 год. 47 хв. в м.Стрий по вул. Галицька, 1Г, Львівської області, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Renault 25» д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу.

На дану постанову захисник Мєдвєдєв С.С.. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 ..

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції справа не повно та не об`єктивно, зокрема відсутні докази доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в тому числі на час надання працівниками поліції вимоги про зупинку транспортного засобу та не виконання цієї вимоги, зазначає. що протокли про адміністративні правопорушення складені з порушенням вимог законодавства, ОСОБА_1 не роз`яснено його прав, передбачених ст.268 КУпАП, чим і була викликана відмова в проходженні огляду на стан сп`яніння. Крім цього, захисник вказує, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є неповними та не безперервним, і ними не зафіксовані всі обставини події.

Також апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 не був повідомлений про час і місце розгляду справи 28.02.2023 року і матеріалах справи відсутні відомості про це, а тому вважає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши матеріали справи № 456/722/23, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вважаю, доводи апелянта щодо пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, а тому погоджуюсь з тим, що такий строк пропущений з поважних причин та його слід поновити.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 475699 від 05.02.2023 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений з участю свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2), протоколом про адміністративне правопорушення ААД №475698 від 04.02.2023 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, відеозаписами наявними в матеріалах справи, з яких вбачається, що саме ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, його переслідування здійснювалося працівниками поліції з використанням спеціальних світлових та звукових сигналів, останній по суті не виконував вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, в подальшому ОСОБА_1 в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився (а.с.4), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу (а.с.3), направленням ОСОБА_1 до медичного закладу від 05.02.2023 року, яким зафіксовано факт відмови останнього прослідувати до медичного закладу для огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.5), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 05.02.2023 року, які ствердили, що ОСОБА_1 в їхній присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.6, 7).

Крім того, у вищевказаних протоколах водій ОСОБА_1 власноручно написав про причини не зупинки автомобіля на вимогу працівника поліції, а саме налякався, бо не мав при собі документів, (а.с.14) та написав, що від огляду на стан сп`яніння відмовляється (а.с.2). У матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що працівниками поліції чинився фізичний чи психологічний тиск на водія ОСОБА_1 , а тому апеляційні вимоги про наявність психологічного тиску з боку працівників поліції на ОСОБА_1 , до уваги не беруться.

Апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (не роз`яснення належним чином прав за ст.268 КУпАП), оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано застосував стягнення, передбачене санкцією тяжчої статті, а саме ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Мєдвєдєва С.С., апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Поновити захиснику Мєдвєдєву С.С. строк на апеляційне оскарження.

Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 лютого 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Мєдвєдєва С.С. без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.