Номер провадження: 23-з/813/2/23
Справа № 523/474/22
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

09.01.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в резолютивній частині тексту постанови Одеського апеляційного суду від 30.08.2022 року в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бандиш Ганни Іванівни на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 19 січня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 19 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування строком на один рік. Також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн. (а.с.6-7).

Не погоджуючись із вказаною постановою, 10.02.2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бандиш Г.І. поштою направила на адресу Суворовського районного суду м.Одеси апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, крім того, просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови (а.с.14-41).

Постановою Одеського апеляційного суду від 30.08.2022 року було поновлено строк представнику ОСОБА_1 - адвокату Бандиш Г.І. на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 19 січня 2022 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бандиш Г.І. задоволено частково.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 19 січня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасовано.

Прийнято постанову, якою ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн. (а.с.70-74).

Матеріали справи після закінчення апеляційного провадження було повернуто на адресу Суворовського районного суду м. Одеси (а.с.77).

Однак, 15.12.2022 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення описки в резолютивній частині тексту постанови Одеського апеляційного суду від 30.08.2022 року, в якій він вважає, що вказане у резолютивній частині постанови не відповідає висновкам зробленим судом у мотивувальній частині цієї ж постанови, та на підставі цього, просить замість вказаного: «Прийняти постанову, якою ОСОБА_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнути з нього на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.», вказати «Адміністративне провадження у справі №523/474/22 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП (а.с.78-80).

Супровідним листом від 22.12.2022 року матеріали даної справи було витребувано з Суворовського районного суду м. Одеси для розгляду вищевказаної заяви (а.с.82), і надійшли вони 27.12.2022 року (а.с.83).

Через перебування головуючого судді Сегеди С.М. у відпустці, заява про виправлення описки розглядається 09.01.2022 року (а.с.84).

Дослідивши вищевказану заяву ОСОБА_1 про виправлення описки, апеляційний суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Оскільки КУпАП не передбачена можливість вирішення питання про виправлення описки, допущеної у судовому рішенні, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону і керується правовими нормами кримінального процесуального закону, які регламентують порядок виправлення описок у судовому рішенні.

Згідно з ч.1 ст.379 Кримінально - процесуального кодексу України (далі - КПК України), суд за власною ініціативою або за заявою сторін провадження чи іншої заінтересованої особи має право виправити допущені в судовому рішенні описки чи очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають «незмінністю судового рішення». Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Незмінність є елементом законної сили судового рішення суду, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акта правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили. Моменти набрання судовим рішенням законної сили та виникнення у нього властивості незмінності різні. Незмінним судове рішення стає ще до набрання ним законної сили. Статичний елемент законної сили судового рішення (стабільність рішення) не вичерпується виключністю та неспростовністю, а включає в себе також властивість незмінності.

Передбачену цією статтею, а також ч.5 ст.371 КПК України можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною. Саме тому деякі недоліки судового рішення можуть бути усунені судом, який ухвалив (постановив) рішення шляхом виправлення описок і очевидних арифметичних помилок.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що в мотивувальній частині тексту постанови Одеського апеляційного суду від 30.08.2020 року вказано: «Відповідно до п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі виникнення підозри у перебуванні водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів».

Однак, ОСОБА_1 із таким твердженням не погоджується, та вказує, що йому не було запропоновано пройти огляд за допомогою технічних засобів на місці зупинки, а відразу направили його в заклад охорони здоров`я, отже вважає, що працівниками поліції було порушено вищевказану Інструкцію, внаслідок чого, на його думку резолютивна частина постанови Одеського апеляційного суду від 30.08.2022 року не відповідає висновкам, зробленим судом у мотивувальній частині цієї ж постанови, та на підставі цього, просить замість вказаного: «Прийняти постанову, якою ОСОБА_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнути з нього на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.», вказати: «Адміністративне провадження у справі №523/474/22 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП (а.с.78-80).

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може ускладнити виконання в цілому судового рішення.

Також, під описками слід розуміти, неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків.

Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.

Аналізуючи зміст заяви ОСОБА_1 , апеляційний суд не вбачає правових підстав для внесення виправлення у постанову від 30.08.2022, оскільки вказане, на переконання суду, не є опискою, а є висновком суду.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 фактично порушує питання про винесення нової постанови, якою просить провадження відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, що не передбачено діючим законодавством України, а тому заява про виправлення описки у постанові суду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 283, 284, 304 КУпАП, ст. 379 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у резолютивній частині тексту постанови Одеського апеляційного суду від 30.08.2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бандиш Ганни Іванівни на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 19 січня 2022 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда