Справа № 214/9867/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 грудня 2023 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2023 о 07 год. 02 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинила відносно свого співмешканця ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражалася нецензурною лайкою, в той час вдома знаходилася діти ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив Закон України №2229-VІІІ від 07.12.2017.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав, просив суворо не карати. З потерпілим примирилася.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що з ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 26.11.2023 із співмешканкою відбулася сімейна сварка, але на сьогодні конфлікт вичерпано.

Окрім особистого визнання ОСОБА_1 вини, її вина у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами по справі, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №996109від 06.12.2023;

- рапортом про надходження повідомлення зі служби 102, що 26.11.2023 за адресою: АДРЕСА_1 відбувається бійка між чоловіком та жінкою, чутно крики. У квартирі є двоє неповнолітніх дітей, одна з них хвора на ДЦП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_5 ;

- паспортом ОСОБА_1 ;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 є їх матір`ю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого та матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є особами, які спільно проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тобто в контексті ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, тому відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст. 245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образ), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обираючи вид і міру стягнення, суд, керуючись вимогами ст. 33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_1 , яка від явок до суду не ухилилася, вину у вчиненому правопорушенні визнала, з потерпілим примирилася, а тому вважає за необхідне застосувати щодо неї адміністративне стягнення у виді штрафу, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 245, 268, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Сіденко С.І.