Справа № 711/6507/22
Номер провадження 3/711/33/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., за участю секретаря Іванової К.В., особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його представника адвоката Поліщука Ю.А.

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

до адміністративної відповідальності зач.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ :

В судовому засіданні встановлено, що 26.11.2022 року о 08.05 год. в м.Черкаси по вул.Холодного Яру водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: бліде обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності що не відповідає дійсності, від проходження освідування на стан сп`яніння відмовився в повному обсязі в лікаря нарколога, висновок № 743, що засвідчили два свідка, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав в повному обсязі. Вважає, що не відмовлявся від проходження освідування на стан сп`яніння, крім того самостійно звернувся до Чигиринської центральної районної лікарні, де у нього були відібрані біозразки, а саме сеча, які були передані до ЧОНД та в ході проведення дослідження яких, було встановлено відсутність в них будь яких наркотичних речовин.

Представник особи, стосовно якої складено протокол адвокат Поліщук Ю.А. в судовому засіданні зазначив, що його довіритель ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного праворушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнає в повному обсязі. Зазначив, що ОСОБА_1 дійсно 26.11.2022 року близько 08.00 год., керував транспортним засобом ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Холодного Яру в м.Черкаси. Був зупинений працівникам поліції, які повідомили, що вони вбачають у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, зокрема бліде обличчя та запропонували проїхати йому до ЧОНД. На місці зупинки пройти освідування за допомогою спеціальних приладів, йому ніхто не пропонував, хоча від такого освідування ОСОБА_1 не заперечував. Тому вважають, що працівниками поліції було порушено процедуру освідування. Крім того, одразу після зупинки ОСОБА_1 та під час спілкування з працівниками поліції, останні здійснювали на нього психологічний тиск, в результаті чого він розгубився та не зрозумів всіх наслідків своїх дій. В подальшому ОСОБА_1 надав свою згоду проїхати до наркодиспансеру, куди його було доставлено працівниками поліції. При цьому, одразу після їх прибуття, працівники поліції почали про щось спілкуватися та домовлятись з лікарем, який мав проводити освідування ОСОБА_1 , що викликало підозру, щодо достовірності подальших результатів такого огляду. В ЧОНД ОСОБА_1 не заперечував пройти освідування та сам казав, що готовий продути алкотестер. Проте лікар склав висновок № 743, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проведення освідування в повному обсязі. Незважаючи на це, його довіритель ОСОБА_1 на протязі двох годин самостійно звернувся до Чигиринської центральної районної лікарні де у нього були відібрані біозразки, а саме сеча, та направлені до ЧОНД. Так згідно акту хіміко-токсологічного дослідження № 853, в результаті тест сечі ОСОБА_1 , яку забрано 26.11.2022 року, на виявлення: морфіну, мета дону, марихуани, метамфетаміну, амфетаміну, бензодиадиту негативний. Враховуючи викладене, можна зробити висновок, що дії поліцейських під час проведення освідування суперечили чинному законодавству, оскільки ОСОБА_1 перебував в тверезому стані, а тому міг і не проходити освідування. На підставі викладеного вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного праворушення в зв`язку з чим просить суд закрити провадження відносно нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Поліщука Ю.А., дослідивши відео з камер працівників поліції, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст.14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 030747, на думку суду відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено наявні у ОСОБА_1 на момент зупинки його автомобіля поліцейським ознаки стану наркотичного сп`яніння, а також зазначено, що огляд він пройти відмовився.

Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколу відеофайлах, зокрема, як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом безпосередньо перед зупинкою, доставку до ЧОНД, так і пропозицію поліцейського пройти огляд безпосередньо в ЧОНД, де в присутності лікаря-нарколога отримано відмову від такого огляду з боку ОСОБА_1 , що утворює склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частина друга статті 266 КУпАП (в редакції Закону України від 16.02.2021 №1231-IX, що діє з 17.03.2021) передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Відповідно до п.п.1, 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.3 Розділу І Інструкції,ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п.4 Розділу І інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.п.6, 7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

На думку суду, словосполучення в законі «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння….» охоплює повністю процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тобто як фіксацію огляду так і фіксацію процедури відмови водія від огляду.

Тож, після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису, а тому суд відмовляє у визнанні результату проходження медичного огляду на стан сп`яніння, неналежним доказом.

Слід також зазначити, що закон, яким є КУпАП, має вищу юридичну силу ніж Інструкція № 1452/735 і в яку ще не внесені зміни в зв`язку з внесенням змін до ст.266 КУпАП. При цьому, положення Інструкції № 1452/735 наразі суперечать положенням ст.266 КУпАП, а отже і не підлягають застосуванню в цій частині. Звісно, Інструкція № 1452/735 була розроблена з метою впровадження та конкретизації дій працівників поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння, тобто тих, які були в ст. 266 КУпАП до внесення змін. Але, на думку суду, наразі положення ст. 266 КУпАП є достатньо чіткими, та не потребують додаткового закріплення в інструкції для застосування, оскільки порядок використання нагрудних засобів фіксації працівників поліції є діючим та не скасованим.

З протоколу про адміністративне праворушення серії ААБ № 030747 в результаті проведеного поліцейським огляду виявлені ознаки сп`яніння: бліде обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності та зазначено підозра у перебуванні останнього в стані наркотичного сп`яніння, виявлення якого проводиться в медичному закладі. В зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу ЧОНД, від чого останній намагався відмовитися, аргументуючи це відсутністю часу та пропонував на місці продути прилад Драгер, про що свідчить відео з камер працівників поліції, зокрема файли 0010 та 0011.

Після тривалих пояснень працівників поліції, що освідування на стан наркотичного сп`яніння, що інкримінується ОСОБА_1 , проводиться лише в медичному закладі останній погодився проїхати в ЧОНД, проте після доставки в мед заклад він відмовляється від проведення освідування, про що свідчить відеозапис з камер працівників поліції, зокрема фійл 0012. В результаті чого лікарем ОСОБА_2 складено акт № 743 про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, та надано зазначений акт правопорушнику, який після ознайомлення з ним не висловлює своїх заперечень та зауважень та спокійно його підпису.

З огляду на вище викладене, огляд проведений у відповідності до ст.266 КУпАП.

Крім того, слід зауважити, що не зважаючи на той факт, що в матеріалах справи відсутнє письмове направлення водія на огляд до медичного закладу, проте в ході перегляду відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, яке долучено до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення таке направлення виписувалося та складалося, про що свідчить відео файл 0011. Крім того, саме повідомлення поліцейськими правопорушнику про наявність ознак наркотичного сп`яніння та необхідність проїхати до медичного закладу, саме по собі вже є направленням на огляд водія. За таких умов, суд вважає, що в даному випадку не порушено Інструкцію, та даний факт приймається судом до уваги, як доказ, який у повному обсязі підтверджує факт пропонування працівниками поліції пройти саме огляд в медичному закладі, який за своїм змістом вже є направленням, а також підтверджено таку відмову від проходження такого огляду ОСОБА_1 .

Суд враховує, що працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, проте ОСОБА_1 не заперечував проти складання протоколу та графі пояснень зазначив, що: «Я відмовляюсь від експертизи бо я не вживаю наркотики».

Отже, саме таку поведінку суд і оцінює як умисні, цілеспрямовані дії на ухилення від проходження медичного огляду, і які не пов`язані з іншими обставинами.

Крім цього ОСОБА_1 має посвідчення водія та проходив підготовку в автошколі задля його отримання, де одним з основних напрямків підготовки, як і під час здачі іспитів на водія, є знання Правил дорожнього руху. Також слід узяти до уваги, що відповідно до ст.17 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст.266 КУпАП та п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП настали в момент його фактичної відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Його вина у вчиненні адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ААБ № 030747; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; висновком КЗ «ЧОНД» № 743; постановою серії БАВ № 363917 за чт.5 ст.121, ст.125 КУпАП; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, вході перегляду якого встановлено, що саме ОСОБА_1 26.11.2022 року керував автомобілем ВАЗ-21061 д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху, під час спілкування з якими у правопорушника були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, про що йому повідомлено та запропоновано пройти освідування, на що він погодився пройти освідування в медичному закладі, проте по прибуттю в медичний заклад від освідування відмовився.

Надані докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

Позицію представника правопорушника адвоката Поліщука Ю.А., щодо добровільного проходження освідування його довірителем за самозверненням до КНП «Чигиринська центральна районна поліклініка» та ЧОНД, суд оцінює критично, оскільки надані документи засвідчують перебування ОСОБА_1 в тверезому стані, а згідно протоколу про адміністративне праворушення серії ААБ № 030747 ОСОБА_1 обвинувачується саме у відмові від проходження від освідування, а не в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, доводи сторони захисту, щодо здійснення працівниками медичного закладу тиску на ОСОБА_1 під час проведення освідування, в судовому засіданні не знайшли підтвердження, ані в ході перегляду відеозапису, ані в письмових матеріалах провадження.

Водночас, суд приймає до уваги і інші докази надані стороною захисту, зокрема копію журналу обліку забору аналізів крові на алкогольне сп`яніння і наявність наркотичних речовин, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 , 1990 р.н., 26.11.2022 року о 10.20 год. в КНП «Чигиринська багатопрофільна лікарня» здав сечу для проведення аналізу на наявність наркотичних речовин, проте відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 030747 та акту КЗ «ЧОНД» - ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження освідування на виявлення стану сп`яніння саме в КЗ «ЧОНД».

Крім того, суд приймає до уваги, що повторно ОСОБА_1 звернувся до медичного закладу, який знаходиться в іншому місті, на значній відстані від місця зупинки, а саме м.Чигирин, та не зважаючи на те, що вказаний медичний заклад, згідно копії наданого наказу від 30.07.2021 року № 26§5, має право на проведення медичного огляду на встановлення стану сп`яніння, проте біоматеріали не здано у визначений Інструкцією двогодинний термін.

Вказану позицію сторони захисту суд оцінює критично та сприймає її як таку, що направлення на уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, той факт, що правопорушник, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження освідування на стан сп`яніння, чим грубо порушив правила дорожнього руху України, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, так як застосування до нього цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, із позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією статті та не відноситься до альтернативного покарання та є обов`язковим.

На підставі ст.40-1 КУпАП на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 40-1, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 536,8 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник