КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/5176/23 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., переглянув справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку

України, проживаючу за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на яку накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, -

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №211473 від 17 вересня 2022 року, цього ж дня 17 вересня 2022 року о 22 год 03 хв в м. Києві по вул. Князів Острозьких, 6, ОСОБА_1 керувала автомобілем Лексус, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння,

Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту- 0,73‰, що зафіксовано на бодікамеру №477766 працівника поліції, чим порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху,відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом підстави зупинки транспортного засобу, поліцейським було повідомлено, що автомобіль зупинений з метою перевірки документів особи відповідно до ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», вказує, що даний Закон не містить такої норми, яка би надавала повноваження уповноваженій особі у даному випадку безпідставно зупиняти транспортний засіб.

Вказує, що вона добровільно зупинилась, на безпідставну зупинку поліцейського, до неї підійшли працівники патрульної поліції, перевірили посвідчення водія і запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, нібито вона знаходилась у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що зупинка поліцією «просто так» не є законною, тому всі подальші вимоги поліції до неї, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, вона виконувати не зобов`язана.

Наголошує, що працівниками поліції були допущені процесуальні порушення, оскільки причина зупинки була невідома, про застосування відеозапису вона не була повідомлена, відео, яке надали працівники поліції переривається, їй не було роз`яснено її права, а також не було повідомлено, що вона має право скористуватися правничою допомогою та правом на захист, їй не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я і від такого огляду вона не відмовлялась.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги її пояснення, що вона була не згодна з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, вона висловила бажання пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, на що отримала відмову від працівників поліції.

Апелянт просить також поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2023 року, посилаючись на те, що розгляд справи відбувся без її участі, а також участі її захисника.

Оскаржувана постанова їй не була направлена, а її нарочно було отримано захисником ОСОБА_1. лише 25 вересня 2023 року, після неодноразових звернень до суду першої інстанції, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, передбаченого ст.294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити ОСОБА_1 пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 всудове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Халупко С.В. в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи, проте доказів поважності причин неявки в судове засідання не надав.

Представник Печерської окружної прокуратури м. Києва в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №211473;

- результатами тесту приладу Drager - 0,73‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- постановою про накладення адміністративного стягнення від 17 вересня 2023 року;

- відеозаписом з бодікамери працівника поліції.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписами із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому достатньо повно відображені події, які відбувалися 17 вересня 2022 року за участю ОСОБА_1 .

Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст.266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення.

Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, вище перелічені докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності апеляційний суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами ОСОБА_1 , яка заперечила свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду.

Такі пояснення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.

Апеляційний суд також враховує те, що в своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'HalloranandFrancis v. theUnitedKingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько