ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/63/23

Провадження № 3/936/53/2023

24.01.2023 р. смт. Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Пелих О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм, за ч.4 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

17.01.2023 року в суд на розгляд надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , у якому зазначено, що він 25.12.2022 р. об 17.20 год. по автодорозі Київ-Чоп, 717 км., здійснив перевезення пального від ТОВ «Експрес Т» до м. Мукачево в кількості 3 тонни на транспортному засобі марки «Volkswagen » реєстраційний номер НОМЕР_1 не зареєстрованому в акцизних накладних, зареєстрованих в ЄР акцизних товарів, чим порушив порядок провадження господарської діяльності, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.164 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 164 КУпАП, з таких підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі..

Відповідно до п. 15 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06.11.2015 року, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

При дослідженні судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 164 КУпАП, встановлено, що у адміністративних матеріалах не зазначено жодного свідка події даного правопорушення, не відібрано пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не долучено документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення за ч.4 ст. 164 КУпАП, що свідчить про невиконання інспектором поліції вимог п. 15 розділу II Інструкції №1376 від 06.11.2015 року.

Диспозиція частини четвертої статті 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, не зазначеними у митних деклараціях при переміщенні пального або спирту етилового митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним підпунктом "а" пункту 2 частини другої статті 91 Митного кодексу України, або в акцизних накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі акцизних накладних, складених на операції, при здійсненні яких переміщується пальне або спирт етиловий у таких транспортних засобах, або в заявках на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського кодекс України (далі - ГК України) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частина 2 статті 3 ГК України передбачає, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. У разі відсутності такої мети немає правових підстав вважати діяльність суб`єкта підприємницькою.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

В силу положень п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Суб`єктом відповідальності у даному випадку є суб`єкт господарювання.

Відповідальність за ст. 164 КУпАП настає за порушення порядку провадження господарської діяльності.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що у даному випадку відсутній суб`єкт правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 164 КУпАП, так як ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пального не здійснював, а лише працював водієм ТОВ «Експрес».

Тобто, у матеріалах доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні докази того, що ОСОБА_1 являється керівником відповідного підприємства, або уповноваженою особою, відповідальною за провадження господарською діяльністю по перевезенню паливно-мастильних матеріалів ТОВ «Експрес».

Таким чином в матеріалах справи відсутня кваліфікуюча ознака господарської діяльності як діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, тому в діях притягуваного до адміністративної відповідальності відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» систематичною вважається діяльність у разі, коли продаж товарів,надання послуг з метою отримання прибутку здійснюється особою безпосередньо, самостійно не менш ніж 3 рази протягом календарного року.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за ст.164 КУпАП належить встановити, чи притягуваний є суб`єктом господарювання у розумінні закону та здійснював господарську діяльність із порушенням встановленого порядку.

Разом із тим, такі докази у справі відсутні.

Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не може бути і суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.4 ст.164 КУпАП, яке йому поставлене у вину.

При цьому, оскільки диспозиція ч.4 ст.164 КУпАП є бланкетною, у протоколі необхідним було зазначення, які норми та якого закону були особою порушені, однак і таких вимог при складанні протоколу не дотримано.

На підставі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Виходячи із вищезазначеного, відповідно до ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 164 КУпАП.

З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст.164 КУпАП щодо ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Пелих О.О.