МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 485/1410/23 Головуючий у місцевому судді Квєтка І.А.
Провадження № 33/812/539/23 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю секретаря - Колосовою О.М.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, зареєстрованого за адресою

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2023 року, 18 жовтня 2023 року близько 20:25 по вул. Центральній, 80 в м. Снігурівка Баштанського району Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «SAAB» з державним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest» 6820, результат 0,29% проміле. З результатом водій був згоден.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн в дохід держави.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2023 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

За приписами п. 1 ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Проаналізувавши положення ст. 1,7, ч. 1 ст. 9, ст. 245, 251, 280 КУпАП, зазначає, що суд першої інстанції, на думку апелянта, розглянув справу поверхово і формально, не дослідивши у повному обсязі матеріали адміністративної справи, а саме відеоматеріали з боді камер поліцейського в судовому засіданні, в зв`язку з тим, що під час розгляду справи в період часу з 09 год. 04 хв. до 18 год. 03 хв. згідно відповіді AT "Миколаївобленерго" на адвокатський запит від 09.11.20203 р. №01701/01-22-5668 було аварійне відключення електропостачання споживачів у м. Снігурівка, Миколаївської області (в т.ч. по вул. Генерала Плієва, 69) у зв`язку із проведенням аварійно-відновлювальних робіт.

Як зазначено в протоколі судового засідання, розгляд справи закінчено о 09 годині 15 хв., що було неможливо здійснити за відсутності у цей час електропостачання та можливості внесення (відтворення) будь-яких даних на комп`ютерній техніці.

Матеріали справи не були належним чином оформлені та прошиті 01.11.2023 року по технічним причинам, пов`язаним з тим же аварійним відключенням електропостачання, а тому після звернення апелянта 02.11.2023 року з заявою про надання матеріалів адміністративної справи для ознайомлення йому було надано відповідь, що треба почекати і йому довелося чекати на протязі декількох годин.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Враховуючи викладене, вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності не відповідатиме засадам забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу.

07 грудня 2023 року до початку судового засідання на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначено, що він не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №480337 від 18.10.2023 року, оскільки в ньому містяться порушення вимог ст. 256 КУпАП, а саме : в протоколі зазначено час складання 20 год. 42 хв., а час здійснення правопорушення ОСОБА_1 - 20 год. 45 хв., тобто протокол був складений поліцейським за 3 хвилини до того часу коли нібито було скоєно адміністративне правопорушення.

Крім цього, згідно вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 p. за № 1496/27941, усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:

у графі "місце складання протоколу" - населений пункт або географічна точка;

у графі "посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол" - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень);

у графі "склав цей протокол про те, що громадянин(ка)" - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень);

у графі "назва документа, серія, N, ким і коли виданий" - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол);

у графі "до протоколу додається" - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Проте, складений поліцейським СРПП ВП №2 Баштанського РВП ГУНП сержантом поліції Козиревим В.Т. відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №480337 від 18.10.2023 року в порушення вимог зазначеної вище Інструкції містить скорочення ініціалів поліцейського Козирева, що є неприпустимим і порушує Наказ МВС №1376 від 06.11.2015 p. В графі "назва документа, серія, N, ким і коли виданий" зазначено лише номер посвідчення водія ОСОБА_1 та не зазначено дату його видачі та найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла).

Не містить протокол також ознак алкогольного сп`яніння, передбачених Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Більш того, протокол містить виправлення цифри, а тому неможливо встановити правильність номерного знаку автомобіля, а тому даний протокол не є належним доказом, так як складений з грубими порушеннями посадової Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом МВС України №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за N 1496/27941.

Також вважає, що з доданого ДВД диску до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №480337 від 18.10.2023 року не можна встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом - автомобілем «SAAB 9-5» д.н.з. НОМЕР_1 (номер з виправленням), оскільки на відео не зафіксовано факт керування автомобілем, а зафіксовано лише момент проведення огляду ОСОБА_1 із застосуванням приладу ALKOTEST 6820, а тому не можливо встановити та довести те, що у діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем S»AAB 9-5» д.н.з. НОМЕР_2 , або був зупинений поліцейськими під час керування автомобілем. Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи навіть у нетверезому стані не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або наркотичного сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин6 керування транспортним засобом та перебування під час такого керування у стані сп`яніння.

Але для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб повинно бути зупинено працівниками поліції на законних підставах в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшого притягнення до відповідальності), ставить під сумнів саму процедуру виявленого нетверезого водія. Коли ж особа перебуває за кермом транспортного засобу і навіть із ввімкненим двигуном - склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Вказує, що сам по собі протокол про вчинення адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом винуватості особи, а обставини, викладені у ньому мають підтверджуватись іншими доказами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Згідно п. 9 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 суддею, у відповідності з ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, було повно встановлено всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підтверджується наявними в матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 480337 від 18 жовтня 2023 року та доданими до протоколу результатом тесту №138, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та відеозаписом.

Так, згідно положень ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інше. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 480337 від 18 жовтня 2023 року, дані відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 18 жовтня 2023 року о 20:25 год в м. Снігурівка по вул. Центральній, 80 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «SAAB» з державним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest» 6820, тест 138 від 18.10.2023 20:23 год. результат тесту 0,29% проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористався та в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначив «пояснення надам в суді».

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено що адміністративна справа буде розглядатись 01 листопада 2023 року о 09.00 год. у Снігурівському районному суді Миколаївської області.

Також в протоколі зазначено, що у водія ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія НОМЕР_3 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких застережень.

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції № 1452/735.

Так, відповідно до пунктів 2, 3 Розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, а виявлення у особи, яка керує транспортним засобом, ознак сп`яніння через зовнішні ознаки та поведінку, що є передумовою проведення відповідного огляду, покладається на поліцейських.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук.

За такого, поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 він не тільки не заперечував, а сам наполягав на проведенні огляду за допомогою алкотестера «Drager».

Зі згоди водія ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння проводився поліцейськими у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest» 6820, прилад ARPJ -0489, результат тесту № 138 склав 0,29 проміле. Вказаний результат ОСОБА_1 не заперечував та підписав без зауважень. В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння в графі результат огляду на стан сп`яніння зазначено позитивний 0,29%, а в графі з результатами згоден стоїть згоден та його підпис без будь-яких застережень.

Вказані протокол про адміністративне правопорушення, тест та акт узгоджуються між собою та підтверджуються відеозаписом працівників поліції.

Так, з переглянутого в суді апеляційної інстанції відеозапису вбачається, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що у нього є підозри, що останній знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, так як ним виявлений запах алкоголю з порожнини рота та тремтіння пальців рук, та запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер, на що ОСОБА_1 погодився. При цьому не висловлював заперечень щодо керування ним транспортним засобом, вказавши куди і звідки їде.

ОСОБА_1 було роз`яснено, як потрібно виконувати пробу, після чого він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Drager Alcotest» 6820, результат позитивний, з показником 0.29 ‰. З вказаним результатом ОСОБА_1 було ознайомлено, ОСОБА_1 не висловлював незгоду з результатом Драгер, не висловлює недовіру результату та не заявляє про необхідність проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, що працівником поліції правильно розцінено, як згода з результатами застосування алкотестера Драгер.

Після чого, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомив що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення, тесту, акту огляду та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відеозапис з моменту встановлення особи ОСОБА_1 і до початку складання протоколу про адміністративне правопорушення, є безперервним та підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення ААД №480337 від 18.10.2023 та тесту № 138. Під час проведення огляду ОСОБА_1 не висловлював заперечень щодо порядку використання Алкотестеру Drager, недовіру до результатів тесту або бажання проїхати до медичного закладу.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію", в п.1 ч.1 якої зазначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі, а не виключно, техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Відеозапис події відповідає також вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом, зокрема, є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Аналіз вказаних вище доказів у їх сукупності свідчить про те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за такого, суддя місцевого суду дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом першої інстанції були досліджені докази, наявні в матеріалах провадження, при цьому надано кожному доказу правову оцінку, а тому вважати, що суд першої інстанції розглянув дану справу про адміністративне правопорушення формально лише на підставі того що в суді 01 листопада 2023 року не було електропостачання, суд апеляційної інстанції не може.

Так, за результатами розгляду справи (чи окремого питання, віднесеного до його компетенції) суддя має сформувати власне переконання стосовно того, як вирішити справу чи відповідне питання, після чого приймає рішення як результат власної інтелектуально-вольової діяльності. Однак, діяльність щодо підготовки тексту судового рішення включає, окрім інтелектуально-вольового аспекту, також технічний і організаційний елементи, адже виклад прийнятого суддею рішення у вигляді письмового тексту вимагає додаткового часу, зусиль і використання необхідних технічних засобів (ручки, комп`ютера, принтера тощо).

Саме тому для забезпечення належної оперативності та ефективності здійснення правосуддя суддя при підготовці до судового розгляду, зазвичай, не тільки знайомиться з наявними матеріалами провадження, а й переглядає відеозаписи та за необхідності вивчає додаткові джерела (нормативні, наукові, судову практику), також може готувати проекти судових рішень, у тому числі кілька альтернативних проектів. При цьому сама по собі підготовка таких проектів не свідчить про упередженість судді чи порушення процедури розгляду справи, адже суддя за результатами розгляду справи, може як взяти такий проект (чи один із альтернативних проектів) за основу та за необхідності відредагувати його, так і відхилити його, написавши повністю новий текст.

Отже, кожен суддя організує свою роботу таким чином, щоб забезпечити ефективність і належну оперативність своєї роботи особливо в умовах воєнного стану та наявності перебоїв з електропостачанням, що включає можливість підготовки проектів судового рішення та дослідження доказів.

Статтею 279 КУпАП, якою регламентовано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачено, що головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Отже, КУпАП не регламентовано як послідовність дослідження судом доказів у справі, так і час перебування суду в нарадчій кімнаті.

В судове засідання повідомлений належним чином ОСОБА_2 не з`явився, отже розгляд справи судом відбувався у відсутності учасників справи, заслуховувати їх пояснення та вирішуються клопотання у суду не було потреби і суддя одноособово досліджував докази у справі.

Тому, з урахуванням того, що учасники справи не з`явилися в судове засідання та не приймали участі в дослідженні доказів, не з`явилися вони також на проголошення постанови суду, апеляційний суд не знаходить підстав вважати, що час, який витратив суд на розгляд справи, якимось чином вплинув на зміст судового рішення або що цим були порушені права ОСОБА_2 , який отримав копію постанови та мав змогу ознайомитися з матеріалами справи 02 листопада 2023р., про що свідчать розписка про отримання копії постанови та заява про ознайомлення з матеріалами справи (а. с.10,11). При цьому публічність була забезпечена публікацією судового рішення в Єдиному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними з системи документообігу суду та Єдиного державного реєстру судових рішень, згідно яких постанова судді Снігурівського районного суду Миколаївської області надіслана судом 02 листопада 2023 року, що не суперечить ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень», яка передбачає, що судові рішення підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Тому доводи апеляційної скарги з приводу процедурних порушень розгляду справи в суді першої інстанції, а саме неможливості дослідження відеозапису в судовому засіданні через відсутність електропостачання, мають формальний характер та не мають вирішального значення, а отже не можуть бути підставою для скасування правильної по суті постанови суду першої інстанції.

При цьому апеляційний суд враховує, що вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, на який послався суд першої інстанції, більш того відеозапис був досліджений апеляційним судом в судовому засіданні. Дані, зафіксовані на відеозаписі, не тільки не спростовують, а навпаки підтверджують чітку послідовність подій, які відбувались 18.10.2023, вони беззаперечно та поза розумним сумнівом підтверджують відомості, викладені в протоколі, акті огляду на стан сп`яніння, тесті № 138 та доводять вину правопорушника.

Посилання ОСОБА_2 в клопотанні про закриття провадження у справі, яке згідно його пояснень в апеляційному суді подане ним як доповнення до доводів апеляційної скарги, що складений відносно нього протокол є неналежним доказом, оскільки протокол складено о 20 год. 42 хв., а час здійснення правопорушення зазначено як 20 год. 45 хв., спростовується матеріалами справи.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 480337 зазначено дата та час його складання, а саме 18 жовтня 2023 року о 20 год. 42 хв.. При викладенні фабули правопорушення вказано, що водій ОСОБА_1 керував 18 жовтня 2023 року о 20:25 год в м. Снігурівка по вул. Центральній, 80 автомобілем «SAAB» з державним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest» 6820, тест 138 від 18.10.2023 результат тесту 0,29% проміле.

Обставини справи в протоколі поліцейським викладені дійсно не зовсім розбірливим почерком, проте виправлень протокол не містить, всі цифри та літери можливо розібрати та вони підтверджуються і узгоджуються з іншими матеріалами справи, а саме з чеком тесту №138, в якому зазначено час продуття алкотестеру Драгер 20 год. 35 хв. тобто до складання протоколу та відеозаписом, на якому зафіксовано, що спочатку ОСОБА_2 повідомили що в нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропонували пройти огляд на місці зупинки, потім ОСОБА_1 пройшов огляд і тільки після виявлення алкогольного сп`яніння, працівник поліції повідомив що відносно нього буде складено протокол.

Написання цифри «2» в тексті протоколу, яка зазначена в ньому неодноразово, слід віднести до особливостей почерку особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення. Проаналізувавши зміст протоколу та неодноразове зазначення в ньому цифри «2», слід дійти висновку, що апелянт помилково зазначає, що в протоколі вказано час скоєння правопорушення як 20-45год., а не 20-25год. В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що до такого висновку він дійшов тому, що копія протоколу, яка була ним отримана, є нерозбірливою.

Також на відеозаписі зафіксовано автомобіль марки «SAAB» саме з номерним знаком НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 підтвердив що це саме його автомобіль. Тому нерозбірливе зазначення цифри «7» в написанні номері автомобіля, не унеможливило встановлення автомобіля, яким керував ОСОБА_2 .

Аналіз зазначених обставин у їх сукупності спростовує доводи апеляційної скарги про те, що протокол правопорушення було складено до фіксації правопорушення та що він містить неправильні відомості.

Крім того, як вже зазначалось протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 480337 підписано ОСОБА_1 без будь- яких заперечень.

Посилання ОСОБА_2 , що протокол містить скорочення ініціалів поліцейського, що в протоколі зазначено лише номер посвідчення водія та не зазначено дату його видачі та найменування органу, не є достатньою безальтернативною підставою для висновку про порушення працівниками поліції порядку огляду та скасування постанови суду.

При цьому, приймаючи рішення у справі, апеляційний суд виходить з того, що вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, суд повинен з`ясувати вплив цих порушень на ті, чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

При цьому порушення порядку проведення процесуальної дії потребують оцінки можливого впливу на достовірність одержаних відомостей. Тобто під час оцінки джерела доказів з точки зору його допустимості необхідно також переконатися, чи позначилися або могли позначитись процесуальні порушення, якщо вони були допущені, на достовірності та повноті відомостей, які містить дане джерело.

Розглядаючи справу, суд зобов`язаний врахувати допущені порушення закону, які мали місце під час збирання доказів, однак такі порушення не можуть бути безальтернативною підставою для того, щоб суд залишив такі докази без оцінки, відкинувши їх як недопустимі, не з`ясувавши питання про можливий вплив відповідних процесуальних порушень на достовірність отриманих відомостей.

У даній справі не зазначення працівником поліції в протоколі свого повного ім`я та по батькові, а також не зазначення дати видачі посвідчення водія та найменування органу що його видав, не вплинули на можливість встановлення фактичних обставин скоєного правопорушення та особи, яка його скоїла, не свідчать про порушення порядку огляду, а тому не є безальтернативною підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним та недопустимим доказом у справі та скасування постанови суду.

Враховує апеляційний суд також практику Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Хан проти Сполученого Королівства», ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку суд повинен вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то навіть отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними.

Відхиляє апеляційний суд і доводи апелянта про невідповідність протоколу вимогам закону з мотивів відсутності у ньому вказівки на ознаки сп`яніння, які б давали підставу для проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений за керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і в ньому зазначені результати огляду, а не за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені поліцейським, та дії водія щодо ухилення від огляду зазначаються у протоколі, як це передбачено п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду № 1103 та п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду.

В той же час в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів виявлені ознаки сп`яніння зазначені, а саме вказано, що огляд ОСОБА_2 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Вказані ознаки також були озвучені ОСОБА_2 поліцейським перед пропозицією пройти огляд, що підтверджується відеозаписом.

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Щодо заперечення апелянта факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, його зупинки та відсутності фрагменту відеозапису саме керування автомобілем засобом, апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом, адже відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, отже зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За пунктом 1.10. ПДР водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23грудня 2005року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Заперечення факту керування ОСОБА_2 автомобілем спростовуються матеріалами даної справи.

Так, відповідно до відеозапису із камери нагрудного відеореєстратора працівників поліції на місці події, при спілкуванні з поліцейськими водій не висловлював жодного заперечення та зауваження стосовно того, що саме він керував транспортним засобом, поводив себе як водій авто, пройшов огляд та надавав поліцейським не6обхідні документи для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не повідомляв про керування автомобілем іншою особою. На питання працівника поліції куди ви направлялись, ОСОБА_2 повідомив, що «рухався з Енгельса, 44 на Шкільний, 21».

Також у ОСОБА_2 була можливість написати в протоколі пояснення з приводу обставин порушення та зазначити про те, що він не керував транспортним засобом, однак останній підписав протокол без зауважень, а в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» - зазначив, що надам у суді.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не заперечував того, що він рухався на автомобілі, поліцейський автомобіль обігнав його та зупинився, а коли він почав його об`їжджати, поліцейськими були ввімкнені проблискові маячки і він зупинився, проте, вказував, що працівники поліції його зупинили не пояснюючи причин для перевірки документів.

Проте перевірка правомірності зупинки транспортного засобу не входить до предмету доказування за фабулою ч.1 ст. 130 КУпАП, як і правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у разі наявності у поліцейських обґрунтованого сумніву у знаходженні водія у стані сп`яніння.

Тому посилання апелянта на те, що працівники поліції не пояснили йому причину зупинки, не мають правового значення для вирішення питання про наявність чи відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, як встановлено, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд критично відноситься до ствердження ОСОБА_2 в клопотанні про закриття провадження у справі про те, що він не керував транспортним засобом та був зупинений працівником поліції неправомірно.

До ствердження ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, що він з`їв потягом дня багато стиглого винограду, а тому можливо це спричинило запах алкоголю з порожнини рота, так як він почав бродити у нього в шлунку, а протокол він підписав тільки щоб скоріше поїхати додому, оскільки після вживання винограду в нього почав боліти живіт, спростовуються матеріалами справи, так як ОСОБА_2 не повідомляв про це поліцейських, що було підтверджено ним в суді апеляційної інстанції, та розцінюються апеляційним судом як спроба уникнути адміністративної відповідальності.

З огляду на зазначене, викладені в обґрунтування апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних у справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ним від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення

При розгляді справи судом суттєвих порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

З урахуванням встановлених фактичних обставин даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 А Правил дорожнього руху за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 480337 від 18 жовтня 2023 року, є доведеною «поза розумним сумнівом», а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 за правопорушення, вчинене 18 жовтня 2023 року, визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 , а тому підстав для скасування постанови судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 01 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова