справа № 208/8387/23
провадження № 3/208/2064/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Похваліта С.М., за участі секретаря судового засідання Грищенко О.Л., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Богемська С.В., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Редько С.М., свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 130, ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 256450 від 19.08.2023 року, 19.08.2023 р. о 11:00 годин в м. Кам`янське, по вул. М. Грушевського, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ГАЗ 3302 д.н. НОМЕР_1 став учасником дорожньо-транспортної пригоди та після вживав алкогольні напої. Від проходження медичного огляду на встановлення ступеня алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер 6810 №0606 та у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10Є ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 256451 від 19.08.2023 року, 19.08.2023 р. о 11:00 годин в м. Кам`янське, вул. М. Грушевського 221, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ ГАЗ д.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з припаркованим ТЗ НОМЕР_2 ОСОБА_6 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 256452 від 19.08.2023 року, 19.08.2023 р. о 11:00 годин в м. Кам`янське, вул. М. Грушевського 221, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ ГАЗ д.з. НОМЕР_1 скоїв ДТП, а саме здійснив зіткнення з припаркованим ТЗ Хонда д.з. НОМЕР_2 , після чого залишив місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Постановою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Похвалітої С.М. вказані епізоди адміністративних правопорушень об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення з приводу обставин події, зазначив, що ДТП він не вчиняв, транспортний засіб Хонда він не бачив, заперечував свою вину з приводу зазначених протоколів, під час перебування на ремонті шин ніяку машину не зачіпав, сторонніх звуків під час керування не чув. Підтримав позицію адвоката щодо закриття провадження по справі.

Захисник адвокат Богемська С.В. у судовому засідання заперечувала з приводу протоколів відносно ОСОБА_1 , зазначала, що відсутні докази вчинення, немає огляду автомобілів учасників ДТП, також надала письмове клопотання про закриття провадження по справі.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні надала пояснення з приводу обставин події, зазначила, що її машиною користується її хлопець, також що на авто газель була краска такого ж кольору як і її автомобіль, але після виклику працівників поліції ці сліди зникли.

Представник потерпілої адвокат Редько С.М. у судовому засіданні надав пояснення з приводу обставин події, долучив до матеріалів справи фото таблицю з пошкодженнями автомобілів.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні надав пояснення з приводу обставин події правопорушення, зазначив, що автомобіль стояв на СТО, він побачив на ньому пошкодження та підійшов до хлопців запитати з цього приводу, йому пояснили, що поруч стояла Газель. Вони з клієнтом Сто пішли додому до власника Газелі, там спостерігали автомобіль зі слідами фарби з автомобіля Хонда.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні надав пояснення з приводу обставин події правопорушення, зазначив, що приїхав на СТО Курган, поставив акумулятор на зарядку та десь годину чекав, звернув увагу на ОСОБА_1 , який поставив своє авто Газель біля синьої Хонди, коли водій Газелі почав рух, він почув скрегіт та глухий звук. Йому стало цікаво та він спостерігав пошкодження на автомобілі Хонда.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні надала пояснення з приводу обставин події, зазначила, що чоловік був вдома, прийшли до нього та повідомили про ДТП. Також в його бік були погрози від особи на ім`я ОСОБА_7 .

Вивчивши матеріали справи, пояснення учасників судового засідання, додані до справи відеозаписи судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з приписами п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Частиною 4 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 та ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу.

У ч. 4 ст. 130 КУпАП і п. 2.10 «є» ПДР України законодавцем не визначено конкретні часові межі заборони вживання алкоголю після ДТП, а обмежено заборону вчиняти цю дію з моменту вчинення ДТП і до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не заперечував у суді вживання алкогольних напоїв у період часу після ДТП, проте вказав, що того, що він скоїв зіткнення з іншим транспортним засобом, він не помітив, як наслідок, не знав, що причетний до дорожньо-транспортної пригоди до моменту повідомлення про це працівниками поліції.

З пояснень особи, що притягується до відповідальності, а також з наявних у матеріалах справи відеозаписах вбачається, що про ДТП він довідався від працівників поліції, умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди він не мав, не намагався переховуватися чи приховати сліди адміністративного правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що особою, що яка складала адміністративний протокол, не було надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 та ст. 122-4 КУпАП.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається,що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні і в судовому засіданні не встановлені. З цих підстав суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 та ст. 122-4 КУпАП.

В силу ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Положення статті 124 КУпАП вказує, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення

штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення

речей і документів, а також іншими документами.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 256451 від 19.08.2023 року;

- поясненнями свідка ОСОБА_5 ;

- поясненнями свідка ОСОБА_3 ;

- схемою місця ДТП;

- фото таблицею, яка додана до матеріалів справи.

За змістом ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Ст. 251 КУпАП вказує, що суд встановлює юридично важливі обставини справи з усіх доказів по справі в цілому, а не тільки за протоколом, який є лише одним з письмових доказів.

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження іншого майна, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і

обтяжують відповідальність, крім випадків, зокрема, накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. З огляду на положення ст. 33 КУпАП, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не досліджуються.

Пунктом 39 рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року (Заява № 16347/02) Суд зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року).

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, її матеріальне становище та прийшов до переконання, що необхідним та достатнім стягненням для виправлення ОСОБА_1 та попередження скоєння ним нових адміністративних правопорушень буде накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 33-36, 38, 40-1, 122-4, 124, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення в частині протоколу серії ААД № 256450 за ч. 4 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення в частині протоколу серії ААД № 256452 за ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу, який становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя С.М. Похваліта