Єдиний унікальний номер 142/119/23
Номер провадження № 3/142/84/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 листопада 2023 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої в АДРЕСА_1 , зі слів не працюючої на посаді головного спеціаліста в Піщанській селищній раді, розлученої, має на утриманні 1 неповнолітню дитину.

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2023 року на адресу Піщанського районного суду Вінницької області від сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 448210 від 15 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, з додатками.

Відповідно до вказаного протоколу, 15 березня 2023 року, в 00 годині 15 хвилин в смт. Піщанка, по вул. Шевченка, ОСОБА_1 керувала автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, проводився в Піщанській лікарні, що підтверджується висновком № 38 від 15 березня 2023 року, вказаними діями водій порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що не керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а працівники поліції навмисне склали відносно неї протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокат Зянько Н.Г. в судовому засіданні просила суд закрити провадження в справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що подала письмове клопотання, в якому зазначила, що поліцейськими не зібрано достатніх доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1.30 КУпАП, а сам протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним беззаперечним доказом, оскільки обставини, викладені в ньому мають бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви. Зазначила, що лікар КНП «Піщанська районна лікарня» ОСОБА_2 , який 15.03.2023 року проводив медичний огляд ОСОБА_3 , не мав права цього робити, оскільки не проходив, відповідне тематичне удосконалення. Також, що проведений медичний огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння та акт медичного огляду №38, також висновок щодо результатів медичного огляду, складений лікарем КНП «Піщанська районна лікарня» ОСОБА_2 , не можуть бути визнані належними доказами щодо підтвердження стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Разом з тим, матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , що є основною ознакою суб`єкта адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тоді як зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказувана під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зазначила, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведена допустимими та достовірними доказами.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Приймаючи рішення по даній справі, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, приходить до висновку, про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з огляду на наступне.

Згідно п.п. "а" п.2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 448210 від 15 березня 2023 року, вбачається, що 15 березня 2023 року, в 00 годині 15 хвилин в смт. Піщанка, по вул. Шевченка, ОСОБА_1 керувала автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, проводився в Піщанській лікарні, що підтверджується висновком № 38 від 15 березня 2023 року (а.с.2).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, акт було складено працівниками поліції у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (а.с.4).

Разом з тим, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складено в 00 годин 45 хвилини 15 березня 2023 року у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу (а.с.5).

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 березня 2023 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, результат 1.22 ‰, та підтвердила факт ознайомлення з результатами огляду своїм власноручним підписом у висновку(а.с.8).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 448210 від 15 березня 2023 року відносно ОСОБА_1 зафіксовано наявність у неї алкогольного сп`яніння та долучено відеозапис, на якому зафіксовано обставини події та який був переглянутий в судовому засіданні, на якому чітко можна встановити особу ОСОБА_1 та те, що остання відмовилась від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest».

Суд не бере до уваги посилання захисника Зянько Н.Г. про те, що вказаний відеозапис не може бути взятий судом як належний та допустимий доказ, оскільки дані факти жодним чином не були підтвердженні під час судового розгляду. Необхідно наголосити, що аналіз зафіксованої на відеозаписі інформації вказує, що він був проведений за допомогою нагрудної камери поліцейського, а тому даний відеозапис не викликає у суду сумнівів в його належності та допустимості в якості доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Також, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис повністю спростовує наданні в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснення, які суд оцінює критично та розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене, а тому даний відеозапис не викликає у суду сумнівів в його належності та допустимості в якості доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 (а.с.9).

Разом з тим, захисник Зянько Н.Г. зазначає про відсутність тематичного удосконалення підвищення кваліфікації лікарем ОСОБА_2 , водночас захисник не доводить відсутності проходження лікарем закладу охорони здоров`я, який проводив огляд тематичного удосконалення за відповідною програмою, а лише зазначено припущення щодо відсутності проходження навчання з огляду на отриману на адвокатський запит відповідь.

Стосовно твердження захисника про відсутність на відеозаписі доказів керування транспортним засобом та проведення відеозапису з перервами, суд зазначає, що відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити ставлення ОСОБА_4 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на неї, як на правопорушника, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника Зянько Н.Г. про закриття провадження по справі, оскільки викладені в ньому обставини спростовуються сукупністю доказів, дослідженими під час розгляду справи.

Таким чином, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду обставини, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в ньому чітко викладено суть правопорушення, та до нього долучені всі відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи, а тому вважає, що він може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджена під час судового розгляду наявними в справі та дослідженим судом доказами.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи все вищезазначене, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.9 «а» ПДР України, і наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його дії необхідно кваліфікувати як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, яка полягає в накладенні штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік, тобто, санкція ч. 1 ст.130 КУпАП є безальтернативною.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до довідок, виданої Тульчинським РВП ВП №1 СПД №1 ГУНП у Вінницькій області, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_2 , отримувала водійське посвідчення категорії «В», серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 8049 31.07.2020 року, та на протязі поточного року у справі про адміністративне порушення за ст.130 КУпАП повторності не виявлено.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 , слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення відповідно до вимог санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 33 - 35, 130, 221, 252, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284, 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Роз`яснити правопорушнику, що, у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: