ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/133136/21 Номер провадження 33/814/60/23Головуючий у 1-й інстанції Власенко М.В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем Лимар О.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 30 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 гривень.

За постановою судді, 10 липня 2021 року о 04:21 год. в м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 59/56, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Kia Optima», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння шкіри обличчя; порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Alcotest «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі КНП ХОР «ОНД» (м.Харків, вул. Шевченка, 26) у лікаря-нарколога відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді про притягнення його до відповідальності за порушення ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає про те, що автомобіль перебував в нерухомому стані на парковці, працівники поліції не показували свої посвідчення, не повідомляли причини зупинки транспортного засобу, не роз`яснювали права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, чим групо порушено його права.

Вказує, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в підтримку апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №115138 від 10 липня 2021 року, дані рапорту поліцейського роти 5 батальйону 1 УПП в Харківській області Яценка В., дані направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 липня 2021 року, згідно якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від запропонованих оглядів; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наявними в матеріалах справи, про те, що 10 липня 2021 року у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме за допомогою приладу Драгер алкотест та від проходження медичного огляду в медичному закладі.

Посилання апелянта на те, що працівниками поліції не роз`яснено права та обов`язки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, тим самим допущено порушення його права на захист, на переконання апеляційного суду, є надуманими.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_1 ознайомлений з правами та обов`язками. Будь - яких зауважень ОСОБА_1 не заявляв, відмовився надавати жодні пояснення в силу статті 63 Конституції України.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання апелянта щодо його невинуватості, оскільки відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та відмова пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння, відсутності ознак алкогольного сп`яніння не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд розцінює доводи ОСОБА_1 про його невинуватість, як спосіб захисту, спрямований на уникнення відповідальності за вчинення правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує, що відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу або при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу, а саме те, що він не керував транспортним засобом, який перебував в нерухомому стані, є необґрунтованими.

Більше того, з рапорту поліцейського роти 5 батальйону 1 УПП в Харківській області Яценка В. вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу «Kia Optima», д.н.з. НОМЕР_1 слугувало орієнтування, яке надійшло на службовий планшет працівників поліції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання апелянта на безпідставну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Отже, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Слід зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення є не єдиним доказом про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП

Викладені обставини свідчать про доведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи апелянта не впливають на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 30 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко