Справа № 333/5658/22
Справа № 333/5659/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 січня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Ковальова Ю.В., розглянувши справи про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 185, 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 090849 від 31.10.2022, 31.10.2022 о 20 годині 45 хвилин, громадянин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Барикадна, 88, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурними словами в адресу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив громадський порядок, за що ст. 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 090850 від 31.10.2022, 31.10.2022 о 20 годині 19 хвилин, громадянин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Барикадна, 88, не виконав неодноразове законне розпорядження про припинення правопорушення, а саме вчиняв дрібне хуліганство в формі нецензурної лайки, погрози розправи щодо працівників поліції та господаря дому, за що ст. 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність

На розгляд адміністративного матеріалу ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином оповіщеним про судовий розгляд, шляхом направлення судової повістки на адресу його проживання.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема статтями 173, 185 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Однак, з метою недопущення ухилення ОСОБА_1 від відповідальності, встановленої законом, суддя вважає за необхідне розглянути адміністративний матеріал за його відсутності.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, справи за якими одночасно розглядаються одним й тим самим органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції статті, встановленої за більш суворе порушення з числа скоєних. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, суддя приходить висновку про необхідність об`єднання в одне провадження адміністративних матеріалів № 333/5658/22 (3/333/301/23), № 333/5659/22 (3/333/302/23) в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру 333/5658/22 (3/333/301/23) та розглядати вказані справи одночасно.

Суддя , дослідивши матеріали адміністративної справи вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 185, 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення з наступних підстав.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Стаття 173 КУпАП відноситься до розділу 14 цього Кодексу «Адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку».

Згідно з диспозицією статті 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

При цьому такі дії мають вчинятися особою безпричинно, з мотивів неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Основним елементом об`єктивної сторони є спосіб вчинення адміністративного правопорушення, який характеризується нецензурною лайкою, образливим чіплянням до громадян чи іншими діями.

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Тобто, громадське місце є обов`язковою ознакою, яка підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. Громадським місцем визначається вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, характеризується умислом (прямим або непрямим), а також явною неповагою до моральних засад суспільства.

Громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 р. № 2899-IV).

З матеріалів справи вбачається, що конфлікт стався на подвір`ї приватного будинку, що не є громадським місцем, на грунті неприязних відносин між потерпілим ОСОБА_2 та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що для кваліфікації дій за ст. 173 КУпАП недостатньо. Будь-які інші докази, які б вказували на посягання саме на громадський порядок та спокій громадян, при вчиненні правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Тобто факт вчинення дрібного хуліганства ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.

Далі, відповідальність за ст.185 КУпАП настає за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, на підтвердження обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення АА № 090850 від 31.10.2022 року надано рапорт інспектора взводу № 2 роти ТОР УПП в Запорізькій області без дати, в якому зазначено, що ОСОБА_1 поводився неадекватно, лаявся, про припинення таких дій його було неодноразово попереджено.

Разом з тим, рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем, складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації. Окрім того, як було викладено Верховним Судом у постанові від 20.05.2020 року по справі № 524/5741/16-а, поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, в матеріалах справи та протоколах про адміністративне правопорушення відсутні письмові пояснення свідків, не зазначено про існування свідків взагалі . Крім того, відсутні відеозаписи з нагрудної камери поліцейського щодо скоєння ОСОБА_1 даного правопорушення. Враховуючи посилання про їх наявність у протоколі, судом здійснено заходи щодо їх витребування з відділу поліції, однак з відповіді органу поліції від 30.12.2022 вбачається, що вказані відеозаписи не можуть бути надані у зв`язку із спливом 30-денного строку їх зберігання. Відсутність вказаних відомостей позбавляє можливості дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 185 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі N 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення -п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд приходить до висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не здобуто достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи, що в діях ОСОБА_1 не доведено порушення діючого законодавства, відсутні будь-які докази його здійснення, тому немає підстав вважати доведеним, що в його діях є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП, а отже справа підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 173, 185, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

Об`єднати в одне провадження адміністративну справу № 333/5659/22 (3/333/302/23) відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП та адміністративну справу № 333/5658/22 (3/333/301/23) відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру № 333/5658/22 (3/333/301/23).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя впродовж 10 днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: Ю.В. Ковальова