КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
Справа № 133/3697/23
провадження № 3/133/1687/23
Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області,
про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 такого, який не працює,
за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-2, ч.5 ст. 126 КУпАП,
До Козятинського міськрайонного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.5 ст. 126 КУпАП (справи №№133/3697/23, 133/3698/23), які постановою від 01.12.2023 на підставі ст. 36 КУпАП було об`єднано в одне провадження.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.11.2023 серії ААД № 053887, 17.11.2023 в м. Козятин по вул. Васьковського, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом Днепр 11, д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія категорії «А», тобто не мав права керувати даним тз, за що протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП серії БАД574251, чим порушив п.2.2.а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу про адімінстративне правопорушення серії ААД №651737 від 17.11.2023, водій ОСОБА_1 17.11.2023 о 22 год. 28 хв. в м. Козятині по вул. Васьковського керував мотоциклом Днепр 11, д.н.з. НОМЕР_1 , та не виконав вимогу про зупинку на вимогу працівників поліції через гучномовець та на увімкнений синій та червоний проблискові маячки службового транспортного засобу, чим порушив п. 2.4. ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, щиро розкаявся у скоєному.
Суд заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На підставі ст. 280 КУпАП, встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні.
У відповідності до положення ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.
Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4).
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №053887 від 17.11.2023 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з порушенням п. 2.1 А ПДР.
У відповідності до п. 2.1 А Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.
Повторністю правопорушення вважається - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5ст. 126 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП відносно останнього, надано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі за вчинення адміністративного правопорушення ч.1,2 ст. 126 КУпАП, Як вбачається зі змісту даної постанови, така постанова відносно ОСОБА_1 була винесена 13.11.2023, при тому строк оскарження такої постанови відповідно до ст. 289 КУпАП становить десять діб з моменту її винесення. Натомість, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №053887, протокол на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, було складено 17.11.2023, тобто до набрання чинності попередньої постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1,2 ст. 126 КУпАП.
Таким чином до матеріалів справи не долучено копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що набрала законної сили, яка б вказувала на повторність скоєння даного правопорушення.
Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).
Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Що стосується адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-1 КУпАП, слід зазначити наступне.
За змістом ст. 122-2 КУпАП, дії особи можуть бути кваліфіковані за цією статтею у випадку невиконання вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 651737 від 17.11.2023, ОСОБА_1 17.11.2023 о 22 год. 28 хв. в м. Козятині по вул. Васьковського керував мотоциклом Днепр 11, д.н.з. НОМЕР_1 , та не виконав вимогу про зупинку на вимогу працівників поліції через гучномовець та на увімкнений синій та червоний проблискові маячки службового транспортного засобу.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, надано постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення правил користування мотошоломом, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 121 КУпАП, а також диск з відеозаписом з нагрудної камери реєстратора.
Крім того ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав.
Таким чином, наявність в діях ОСОБА_1 вини та складу адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність ст. 122-2 КУпАП., доведено матеріалами справи та поясненнями потерпілою.
В розумінні ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до приписів ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, суд враховує дані про особу правопорушника, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його скоєння, ступінь його вини, майновий стан.
Так, адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Покарання виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання вчиненню нових правопорушень.
Враховуючи викладене, характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за можливе накласти на правопорушника ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст. 122-2 КУпАП.
За змістом ст. 40-1 КУпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 126, 221, 245, 247, 280, 284 КУпАП, суд,-
Провадження в справі про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП, закрити.
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адімінстративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.
Роз`яснити особі, на яку накладено адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня винесення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

20.12.23