Справа № 128/3054/23
Провадження № 33/801/1179/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

за участі : захисника Чубенко С. В.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Чубенко Сніжани Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 10.10.2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого діловодом у військовій частині НОМЕР_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 10.10.2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави Україна із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави Україна 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Як зазначено в постанові суду, 01.08.2023 приблизно о 21-45 год., в с. Прибузьке Вінницького району Вінницької області по вул. Д. Нечая, 73, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, порушення координації рухів. Однак від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із постановою суду, захисником Чубенко С. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 28333/23 від 4.12.2023 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що у справі відсутні докази, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, а тому він не є суб`єктом інкримінованого правопорушення. За кермом автомобіля «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_2 , перебувала його дружина.

Протокол про адміністративне правопорушення складено без свідків та відсутній відеозапис з місця складання протоколу. Судом першої інстанції не було повідомлено ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи, що є порушенням вимог статті 268 КУпАП.

Одночасно з апеляційною скаргою подано також заяву (вх. № 28332/23) про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, яка обґрунтована тим, що ОСОБА_1 не був повідомлений судом першої інстанції про дату, час і місце розгляду справи, постанова суду винесена 10.10.2023 року без участі ОСОБА_1 , 8.11.2023 року він отримав копію постанови місцевого суду. 17.11.2023 року захисник Чубенко С. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , вперше звернулася з апеляційною скаргою на постанову місцевого суду. Постановою Вінницького апеляційного суду від 24.11.2023 року повернуто апеляційну скаргу з тих підстав, що захисником до апеляційної скарги не додано до ордеру на надання правничої (правової) допомоги витяг з договору про надання правової допомоги із зазначенням повноважень адвоката чи обмежень його прав на вчинення окремих дій, зокрема, права оскаржувати постанову суду першої інстанції. Повторно апеляційну скаргу подано захисником без зволікань 4.12.2023 року.

В апеляційній скарзі також заявлено клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 в судове засідання.

Суд апеляційної інстанції, ознайомившись із поданим клопотанням дійшов висновку про його задоволення.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Чубенко С. В. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заяву про поновлення строку на оскарження постанови суду, вважаю, що пропущений строк на оскарження постанови суду підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Щодо клопотання про поновлення строку на оскарження.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Норми КУпАП не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що :

-постанова місцевого суду винесена 10.10.2023 року без участі ОСОБА_1 , 8.11.2023 року він отримав копію постанови місцевого суду; а 20.11.2023 року захисник Чубенко С. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , вперше звернулася з апеляційною скаргою на постанову місцевого суду /а. с. 13-15, 18, 26-27/;

-постановою Вінницького апеляційного суду від 24.11.2023 року повернуто апеляційну скаргу захисника з тих підстав, що до апеляційної скарги захисником не додано до ордеру на надання правничої (правової) допомоги витяг з договору про надання правової допомоги із зазначенням повноважень адвоката чи обмежень його прав на вчинення окремих дій, зокрема, права оскаржувати постанову суду першої інстанції /а. с. 32/;

-повторно апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на оскарження постанови суду подано захисником без зволікань 4.12.2023 року. Захисником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження і вжито усіх можливих та залежних від неї заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою /а. с. 35-43/.

З огляду на зазначене, наведені в клопотанні про поновлення строку причини пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження постанови суду суд апеляційної інстанції вважає поважними та доходить висновку про поновлення строку на оскарження постанови суду, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження.

Щодо перегляду справи апеляційним судом.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП апеляційний суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується наступними зібраними у справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР № 412971 від 1.08.2023 року, складеного інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Білоусом Д. О., згідно якого 1.08.2023 приблизно о 21-45 год., в с. Прибузьке Вінницького району Вінницької області по вул. Д. Нечая, 73, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, порушення координації рухів. Однак від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Від підпису в протоколі та отримання його копії, надання пояснень та заперечень ОСОБА_1 відмовився /а. с. 2-3/.

-направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ЦТЗ «Соціотерапія ВОР» від 1.08.2023 року /а. с. 4/;

-витягом, згідно якого ОСОБА_1 постановою серії ЕАС/7442213 від 1.08.2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121 КУпАП за те, що він 1.08.2023 року о 22:43:30 год керував транспортним засобом «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_2 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби. Накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн /а. с. 7/;

-рапортом інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП лейтинанта поліції Білоуса Д., згідно якого 1.08.2023 року під час несення служби в складі наряду «Юнкер-104» спільно із рядовим поліції ОСОБА_3 під час патрулювання о 21:45 год у Вінницькій області Вінницького району с. Прибузьке, вул. Дачна, 73, за порушення правил дорожнього руху було зупинено транспортний засіб марки «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який перебуває на посаді діловода в/ч НОМЕР_1 , в званні старший солдат. Під час спілкування з останнім було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка вимова, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу.

-Відеозаписами: /а. с. 8/

запис 01_08_2023 Андрушко ДПР18 412971 Білоус, на якому зафіксовано наступні обставини :

Рух автомобіля «Mazda 6». Неможливість відкриття працівниками поліції обох передніх дверей через їх блокування. Пояснення ОСОБА_1 у яких він зазначає, що два дні тому у нього було весілля, вчора був другий день, вчить дружину їздити. На запитання працівника поліції: « чому ви їхали за рулем автомобіля?» ОСОБА_1 повідомив, що дружина заїхала в тупик, тому він хотів переїхати (час 21:50:55 по 21:51:50);

Працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 , що в нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння і запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки або в лікаря нарколога в лікарні. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився. Працівник поліції запитував у ОСОБА_1 , чому коли його зупиняли працівники поліції, він не зупинився, проїхав далі і помінявся з дружиною місцями, вона сіла на водійське місце, а він на пасажирське переднє сидіння. На дане запитання ОСОБА_1 відповіді не надав, даний факт не заперечив. (час з 21:55:20 по 21:58:00).

повідомлено про складення протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, роз`яснено право надати пояснення, повідомлено, що протокол буде розглядатися у Вінницькому районному суді (час 22:49:30 по 22:50:30);

запис 01_08_2023 Андрушко ДПР18 412971 Манзюк;

запис Video 2023-08-01 at 22.40.02 (на якому видно факт руху автомобіля «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_2 , та його зупинку працівниками поліції). На даному записі також відображено, що ОСОБА_1 після зупинки автомобіля виходить з переднього пасажирського місця.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.3, 1.9, 2.5 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження в апеляційній скарзі захисника Чубенко С. В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про те, що автомобілем «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_2 , керувала ОСОБА_2 і, що у справі відсутні докази, які б підтверджували факт керування автомобілем ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними у справі доказами, оскільки із відеозаписів (запис 472799 час 21:49651; час 22:03:20 та запис 472960 час 21:53:46, запис « ОСОБА_1 ») вбачається як, після зупинки автомобіля «Mazda 6» передні двері були заблоковані і лише через певний час ОСОБА_1 вийшов з дверей переднього пасажирського сидіння, що у сукупності із подальшими відповідями ОСОБА_1 на запитання поліцейських, а саме: «чому ви їхали за кермом автомобіля?» ОСОБА_1 повідомив, що дружина заїхала в тупик, тому він хотів переїхати; «чому Ви відразу не посадили жінку за кермо ?» ОСОБА_1 не заперечив даний факт та повідомив, що у неї завтра іспит на водійські права; «чому Ви не поставили машину ?» ОСОБА_1 повідомляє, що дальше б він не поїхав, що підтверджує факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за фактом вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП (керування водієм транспортним засобом, що має несправності) ОСОБА_1 не оскаржував. / а.с. 7/.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомила, що у час зупинки їх працівниками поліції 01.08.2023 року за кермом автомобіля «Mazda 6» перебувала вона. Водійського посвідчення на час події та на час розгляду справи у неї немає, однак на той час (01.08.2023 року) вона вже здала іспит з теорії водіння. Їй відомо, що чоловіком ( ОСОБА_1 ) було сплачено якийсь штраф, це точно не сума 17000 грн, але за що він його платив їй не відомо.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює дані покази, оскільки дана інформація суперечить іншим наявним у справі доказам, а покази свідка не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, так як свідок є дружиною ОСОБА_1 .

Дії працівників поліції ОСОБА_1 не оскаржував у спосіб передбачений чинним законодавством України.

Заперечення факту керування ОСОБА_1 в суді першої та апеляційної інстанції суд розцінює як обраний ним спосіб захисту від адміністративної відповідальності.

З огляду на зазначене, зібрані у справі докази підтверджують ту обставину, що автомобілем керував ОСОБА_1 , а тому він є суб`єктом інкримінованого правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено без свідків та відсутній відеозапис з місця складання протоколу, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, оскільки зміст протоколу було оголошено працівником поліції ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом з місця події, а присутність свідків у разі здійснення відеофіксації моменту складення протоколу не є обов`язковим.

Безпідставними є також посилання в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не було повідомлено ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи, що є порушенням вимог статті 268 КУпАП. Як вбачається зі справи судом першої інстанції судова повістка надсилалась за адресою АДРЕСА_1 , рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» /а. с. 11-12/.

Адресу місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) зазначена працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зміст протоколу було оголошено ОСОБА_1 , однак з протоколом він відмовився знайомитись та отримувати його копію, іншу адресу місця проживання працівникам поліції не повідомляв.

Сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, яку суд з дотриманням вимог процесуального закону надсилав за адресою, яку вказала безпосередньо особа щодо якої складено протокол та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо надання точної адреси для листування та перевірки правильності даних, внесених до протоколу.

ОСОБА_1 був обізнаний про складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та направлення протоколу для розгляду до Вінницького районного суду Вінницької області.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення (1.08.2023 року), направлення його до суду (9.08.2023 року) та його розгляду судом (10.10.2023 року) у ОСОБА_1 , як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було достатньо часу (більше 2 місяців) для вчинення дій на участь у судовому засіданні.

Ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, строки розгляду справи в суді першої інстанції, суд першої інстанції правомірно провів розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, зокрема щодо охорони прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Завданням апеляційного провадження є перегляд за апеляційною скаргою справи і судового рішення на предмет правильності встановлення судом першої інстанції обставин у справі та застосування норм права. Враховуючи, що суд апеляційної інстанції покликаний забезпечити виправлення помилок суду першої інстанції як у питаннях факту (правильність оцінки доказів і встановлення обставин), так і в питаннях права (правильність застосування норм матеріального і процесуального права), вважаю, що розглянувши справу з участю захисника Чубенко С. В. , суд апеляційної інстанції забезпечив право особи брати участь у судовому засіданні, давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання, а отже відсутність ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції не може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

ОСОБА_1 та його захисником Чубенко С. В. не спростовано правильні висновки суду першої інстанції про наявність в його діях складу інкримінованого правопорушення.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 268, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, характеру вчиненого правопорушення.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 10.10.2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником Чубенко Сніжаною Василівною, залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 10.10.2023 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота