Справа № 177/2023/23
Провадження № 3/177/1318/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 грудня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Коваль Н.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Криворізького РУП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт НОМЕР_1 ;

за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19.09.2023 о 19 год. 30 хв. в Криворізькому районі на автодорозі Н 23 Кропивницький - Запоріжжя, в смт.Радушне, керував ТЗ ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_2 не маючи права керування таким транспортним засобом. Зазначене правопорушення вчинено повторно протягом року, після притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1.а ПДР України.

Крім того, ОСОБА_1 19.09.2023 о 19 год. 30 хв. в Криворізькому районі на автодорозі Н 23 Кропивницький - Запоріжжя, в смт.Радушне, керував ТЗ ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження медичного огляду для встановлення у встановленому законом порядку стану сп`яніння в присутності двох свідків відмовився, чим своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України.

Зазначене правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року, після притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить підпис останнього в поштовому повідомленні, про те в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Суддя, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши фрагменти відеозаписів на дисках DVD-R, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, з протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 187588, ААД № 187591 від 19.09.2023 слідує, що ОСОБА_1 19.09.2023 о 19 год. 30 хв. в Криворізькому районі на автодорозі Н 23 Кропивницький - Запоріжжя, в смт.Радушне, керував ТЗ ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_2 .

Перевіряючи наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Диспозиція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад порушення п. 2.5 ПДР України має місце у таких випадках: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так протокол про адміністративне правопорушення та диск із відеозаписом, містять відомості про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, що також зафіксовано в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Крім того, ОСОБА_1 надано направлення для самостійного проходження медичного огляду про те останній не надав суду відомостей про проходження зазначеного огляду.

Як видно з матеріалів справи, 06.06.2023 Довгинцівським районним судом м.Кривог7о Рогу Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проаналізувавши відеозаписи та наявні письмові докази суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Перевіряючи наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2.1 А ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Судом встановлено, що відповідно до картки обліку адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Вказаний факт та встановлені судом обставини, суд розцінює як свідчення триваючого умисного ігнорування ОСОБА_1 вимог закону, який усвідомлюючи протиправний характер своїх дій свідомо продовжує допускати порушення.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Обираючи вид і міру стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, бере до уваги особу ОСОБА_1 , його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню.

При цьому береться до уваги, що ОСОБА_1 вчинив два взаємопов`язаних адміністративних правопорушення і їх розгляд відбувається одночасно одним і тим же місцевим судом, тому стягнення на нього, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На переконання суду, таке стягнення відповідно до вимог ст. 23 КУпАП буде справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 33 рішення № 17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014.

Відповідно до ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Так, матеріали справи містять відомостей про те, що власником ТЗ ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 не являється, у зв`язку з чим при накладенні на останнього адміністративного стягнення, питання про оплатне вилучення транспортного засобу вирішити неможливо.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 №177/2023/23 за ч. 2 ст. 130 КУпАП та № 177/2024/23 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер 177/2023/23.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення, відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, у виді в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Н.В. Коваль