КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/5408/2023
Головуючий в суді І інстанції Омельченко М.М.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 грудня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 10.3 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 року на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, стягнуто судовий збір в сумі 536,80 грн.

ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за те, що вона 30 червня 2023 року о 10 годині, керуючи автомобілем Renault Clio д.н.з. НОМЕР_1 на 25 км. а/д М-06 сполученням Київ-Чоп під час перестроювання не надала дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку у тій смузі, на яку вона мала намір перестроюватися, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем Land Rover Range Rover д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушила вимоги п. 10.3 ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У апеляційній скарзі, поданій 02 листопада 2023 року засобами поштового зв`язку, ОСОБА_2 посилалася на незаконність постанови та необхідність її скасування.

Зазначала, що суд в порушення її прав на захист прийняв рішення при тому, що вона була тимчасово непрацездатною, хворіла разом з дітьми, про що нею було надано довідку та відповідне клопотання.

Вважала, що суд здійснив розгляд справи таємно, всупереч вимог гласності, відкритості та суворого додержання законності, чим порушено ст. 7 КУпАП, ст. 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Вказувала, що не було додержано вимог законодавства при розгляді справи щодо фіксування судового процесу технічними засобами.

Вказувала, що в порушення вимог ст. 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судове засідання проведено в кабінеті, а не в залі судових засідань, яке придатне для розміщення сторін та інших учасників судового процесу і дає змогу реалізувати надані сторонам процесуальні права і виконати процесуальні обов`язки та в певний встановлений судом час та день.

Наголошувала, що судом не залишено їй можливості надати пояснення, звернутись з клопотанням, а надане нею клопотання суд проігнорував.

Зауважувала, що схема місця ДТП є неналежним доказом, оскільки її підпис в протоколі про адміністративне правопорушення не є доказом її вини, що узгоджується з судовою практикою Верховного Суду в справі № 757/2757/16 від 22 липня 2019 року. Пояснення в справі від її імені нею не прочитане, так як вона користується окулярами, 30 червня 2023 року вона не мала окулярів і пояснень не читала.

Вважала, що суд безпідставно визнав її винною, безпідставно відхилив її клопотання в справі, розглянув справу з порушенням її права на захист.

Вказувала, що судом не застосовано ст. 129 Конституції України, порушено принцип законності судочинства, розглянуто справу неповно та необ`єктивно, без належних доказів та без перевірки всіх матеріалів, без пояснень учасників справи та без залучення потерпілої особи.

На підставі вищевикладеного просила скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 року та закрити провадження у даній справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також ОСОБА_2 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване тим, що про існування постанови суду від 29 вересня 2023 року їй стало відомо вперше 25 жовтня 2023 року, про що нею надається довідка пошти.

Вирішуючи заяву ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 295 КУпАП копія рішення по скарзі на постанову по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надсилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 року ОСОБА_2 пропустила з поважних причин, оскільки не брала участі в судовому засіданні і лише 25 жовтня 2023 року отримала копію постанови, що підтверджується долученим до апеляційної скарги конвертом з Києво-Святошинського районного суду Київської області з датою відправлення 15 жовтня 2023 року та довідкою начальника відділення Укрпошти с. Флорине Гайсинського району (а. с. 30 - 31).

За наведених обставин та з метою забезпечення реалізації права ОСОБА_2 на допуск до правосуддя, в якому не може бути відмовлено з формальних підстав, апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової-повістки повідомлення та на адресу електронної пошти, відтак її неявка з урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідальність за ч. 1 ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Висновки судді місцевого суду про доведеність факту вини ОСОБА_2 в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 144818 від 30 червня 2023 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовано місце зіткнення та положення транспортних засобів після їх зіткнення, зокрема Renault Clio д.н.з. НОМЕР_1 та Land Rover Range Rover д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди (Renault Clio д.н.з. НОМЕР_1 - переднє ліве крило розбите, передня ліва фара, передній бампер, решітка радіатора, передній лівий диск, Land Rover Range Rover д.н.з. НОМЕР_2 - деформовані передня та задня права дверка, деформація лакофарбового покриття заднього правого крила, передні та задні праві диски), відомості щодо освітлення (денне); стан покриття проїзної частини (сухе), наявність дорожнього огородження вздовж проїжджої частини (є), наявність дорожніх знаків пріоритету на головній дорозі (є), наявність дорожніх знаків пріоритету на другорядній дорозі (є), наявність наземного пішохідного переходу з дорожніми знаками та розміткою (немає), наявність горизонтальної розмітки проїжджої частини (є), наявність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП (немає), дана схема підписана уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень та заперечень, щодо розташування зазначених транспортних засобів та їх пошкоджень;

поясненнями водія ОСОБА_2 , яка зазначила, що 30 червня 2023 року о 10:00, рухаючись на власному автомобілі Renault Clio д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку м. Житомир, в районі с. Капітанівка здійснювала маневр розвороту в напрямку м. Київ, під час перестроювання сталося зіткнення з автомобілем Land Rover Range Rover д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в напрямку м. Житомир в крайній лівій смузі. Під час ДТП тілесних ушкоджень їй не завдано, медичної допомоги не потребує. Пояснення написано власноруч;

поясненнями водія ОСОБА_1 , який пояснив, що 30 червня 2023 року о 10:00 він їхав з м. Києва в напрямку м. Житомира по другій (крайній) смузі. Біля Капітанівки його вдарив автомобіль Renault Clio д.н.з. НОМЕР_1 , який перестроювався на розворот і не пропустив його автомобіль. Під час ДТП йому ушкоджень не завдано, медичної допомоги не потребує.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Так, судом першої інстанції з письмових пояснень обох водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 встановлено, що зіткнення транспортних засобів відбулось під час перестроювання автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 в крайню ліву смугу для розвороту в напрямку м. Києва з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в крайній правій смузі, і такі пояснення підтверджуються схемою місця ДТП, на якій зафіксовані напрямки руху транспортних засобів до зіткнення, місце зіткнення, кінцеві положення автомобілів та механічні пошкодження, які вони отримали в ДТП.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, об`єктивних підстав ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази у суду не має. Сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладена із належною повнотою та відповідає диспозиції ст. 124 КУпАП.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, з яким погоджується апеляційний суд, що невиконання водієм ОСОБА_2 вимог п. 10.3 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення механічних пошкоджень транспортним засобам.

Апеляційна скарга не містить аргументів щодо будь-якого іншого механізму дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30 червня 2023 року, та не спростовує правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, що вона не писала і не читала пояснення в справі, оскільки вона для цього користується окулярами, яких 30 червня 2023 року не мала, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки у письмових поясненнях, складених 30 червня 2023 року від імені ОСОБА_2 , зазначено, що ці пояснення написано власноручно, і оскільки до апеляційної скарги не надано доказів наявності у ОСОБА_2 вад зору, на які вона посилалася.

Крім того, апеляційний суд враховує, що відсутність окулярів у водія ОСОБА_2 не завадила їй особисто керувати транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги, що схема місця ДТП є неналежним доказом, так як підпис в протоколі про адміністративне правопорушення не є доказом вини, відхиляються апеляційним судом як безпідставні, з огляду на доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення сукупністю всіх доказів, наявних в матеріалах справи, які були повно, всебічно та об`єктивно досліджені судом.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального права, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо порушення права ОСОБА_2 на захист та справедливий судовий розгляд, оскільки справу було розглянуто у її відсутності та не задоволено клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, апеляційний суд враховує, що судове засідання, яке призначалося на 11 вересня 2023 року, було відкладено в зв`язку з неявкою ОСОБА_2 на 29 вересня 2023 року, роз`яснено ОСОБА_2 можливість проведення розгляду справи в режимі відеоконференції (а. с. 17), однак остання такою можливістю на свій розсуд не скористалась.

Враховуючи, що 30 вересня 2023 року закінчувався передбачений процесуальним законом строк накладення адміністративного стягнення, і оскільки судом першої інстанції вжито всіх можливих заходів щодо забезпечення процесуальних прав ОСОБА_2 , в тому числі роз`яснено право дистанційної участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_2 , належним чином повідомленої про дату, час і місце розгляду справи.

Крім того, апеляційний суд враховує, що процесуальні права ОСОБА_2 були повністю поновлені під час апеляційного перегляду, а висновки суду першої інстанції по суті справи є вірними і доводами апеляційної скарги не спростовані.

Доводи апеляційної скарги, що розгляд справи відбувся не в залі судового засідання, чим, на думку скаржника, допущено порушення ст. 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», не підтверджуються будь-якими доказами та відхиляються апеляційним судом.

Апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги, що розгляд справи проведено без фіксування технічними засобами, що, на думку ОСОБА_2 , дає підстави для висновку про спрощення судового процесу, з огляду на те, що положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, який регламентує порядок розгляд справ про адміністративні правопорушення, не передбачено фіксування судового процесу технічними засобами.

Наведене вказує на безпідставність апеляційної скарги, доводи якої направлені на уникнення ОСОБА_2 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_2 не викликають.

Апеляційним судом враховується рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 27, 33 КУпАП при накладенні стягнення врахував характер вчиненого правопорушення, а тому обґрунтовано призначив стягнення, передбачене санкцією ст. 124 КУпАП

Накладене адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети: виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Підстави для закриття провадження в справі відсутні.

Постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 року є законною, обґрунтованою і не підлягає скасуванню з підстав, зазначених в апеляційній скарзі

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя Кашперська Т.Ц.