Провадження № 3/127/9230/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2023 о 02.56 год. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав і суду пояснив, що відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, сфальсифіковані, заява була відібрана у його дружини під тиском. Зауважив, що працівники поліції не уповноважені складати матеріали відносно нього, оскільки він військовослужбовець.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що у неї виникла сварка з чоловіком, тому вона під впливом емоцій викликала працівників поліції. На час приїзду поліції вона заспокоїлась і не хотіла писати відповідну заяву, однак їй повідомили, що в такому разі вона буде притягнути до відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши надані суду матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень частини першої статті 173-2 КпАП домашнє насильство полягає у вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Аналогічне визначення закріплене у пункті 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон № 2229-VIII).

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 щодо відсутності у працівників поліції повноважень на складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 КпАП уповноважені особи органів Національної поліції мають право складати протоколи у справах про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема статтями 173 - 173-2, 173-4, 174, стаття 175-1 КпАП (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради).

Натомість зі змісту пункту 1 частини першої статті 255 КпАП випливає, що уповноважені особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України мають право на складання протоколів про адміністративні правопорушення у справах про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7 КпАП.

Отже, твердження ОСОБА_1 щодо відсутності у працівників поліції повноважень на складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення слід визнати хибним.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що 04.11.2023 о 02.56 год. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 . Як суд зазначив вище, ОСОБА_1 в судовому засіданні відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення заперечував, однак підтвердив факт наявності суперечки з дружиною. При цьому суд враховує, що ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила факт сварки з ОСОБА_1 , однак зауважила, що на час приїзду працівників поліції мала намір відмовитись від написання заяви про правопорушення, проте у зв`язку з повідомленням про те, що буде притягнута до відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про правопорушення погодилась на її написання.

Суд враховує, що твердження ОСОБА_1 в частині наявності заяви його дружини про залишення повідомлення про правопорушення без розгляду не були підтверджені матеріалами справи. Однак суд враховує, що ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомила про намір залишення протоколу без розгляду. Разом з тим, главою 23 КпАП регламентований перелік рішень, які уповноважений прийняти орган, який здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, зокрема, суд. Таким рішенням є постанова про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи (частина перша статті 284 КпАП). Отже, суд позбавлений процесуальної можливості ухвалити рішення про залишення протоколу про адміністративне правопорушення без розгляду.

Аналізуючи пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , надані суду матеріали у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні був підтверджений факт вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства відносно його дружини ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до положення статті 22 КпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

У чинному КпАП відсутнє визначення малозначного правопорушення та відповідних вказівок на його ознаки. При цьому, суд вважає за доцільне звернути увагу на постанову Вищого адміністративного суду України від 14.12.2016 у справі К/800/17615/16, відповідно до якої у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

В примітці до статті 22 КпАП відсутнє посилання на правопорушення, винуватість у вчинення якого ОСОБА_1 доведена за результатами судового розгляду. При цьому суд враховує, що в протоколі про адміністративне правопорушення наявне посилання на вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених частиною третьою статті 121 та частиною третьою статті 122 КпАП. Однак суд вважає за доцільне зауважити таке.

Статтею 24 КпАП визначені види адміністративних стягнень, статтею 33 КпАП загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, а пунктом 1 частини першої статті 284 КпАП що адміністративне стягнення накладається виключно постановою. Отже, відсутність у матеріалах справи відповідного процесуального рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності свідчить про те, що така обставина не може бути врахована судом при вирішення питання щодо накладення адміністративного стягнення. Саме тому суд вважає, що згідно з наданими суду матеріалами справи ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності притягнутий не був. Як суд зазначив вище, ОСОБА_2 повідомила суду, що не бажає, щоб її чоловік був притягнутий до адміністративної відповідальності, зауваживши, що шкода їй завдана не була. Тому є всі підстави відповідно до статті 22 КпАП визнати вказане правопорушення малозначним та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Зі змісту частини другої статті 284 КпАП випливає, що при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 22, 173-2, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: