Номер провадження 3/754/6438/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2023 року

Суддя Деснянського районного суду м.Києва Броновицька О.В.

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

за ст.184 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 09.11.2023р. в 09.10 годин ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 ухилився від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не забезпечив належних умов для життя та розвитку дитини, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.184 ч.1 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що 09.11.2023р. в 09.10 годин за місцем його проживання прийшли працівники служби у справах дітей, які вказали на невиконанням ним батьківських обов`язків у зв`язку з умовами проживання дітей, з чим він не згоден, оскільки він працює та забезпечує дітей усім необхідним для їх розвитку та проживання, мати дітей наразі знаходиться в реабілітаційному центрі, а за вказаною адресою він проживає з трьома дітьми та батьками дружини, квартира, в якій вони проживають, належить батьку дружини і в ній більше 30-ти років не робився ремонт, тому він наразі збирає кошти та вживає всіх заходів для здійснення ремонту в кімнаті, де проживають їх діти, зазначивши, що діти завжди ним доглянуті та він займається їх вихованням.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши дані протоколу про адміністративне правопорушення та долучені матеріали встановлено, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адмінвідповідальності, виходячи з наступного.

Стаття 184 ч.1 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Враховуючи викладене, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було зазначено у який спосіб ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини, яких саме обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитинивін не виконав, а також не визначено, які саме неправомірні діяння ОСОБА_1 вказують на його ухилення від батьківських обов`язків.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 , які зазначені в протоколі, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284, 287, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.184 ч.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення в Київський апеляційний суд через Деснянський районний суд м.Києва.

Суддя: