Дата документу 21.02.2023Справа № 554/580/23
Провадження № 3/554/928/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«21» лютого 2023 року

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Сметаніна А.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ГУ ДПС у Полтавській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, керівника ТОВ «ДОЙТЕКС», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст. 163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2023 року відносно ОСОБА_1 складено протокол за те, що він порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку, передбачений пунктом 49.2, п.п. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, а саме несвоєчасне подав податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2022 року з граничним терміном подання - 20.12.2022, фактично звіт подано 29.12.2022, що зафіксовано в акті № 356/16-31-04-05-03/42767835 від 13.01.2023 року, за що передбачена відповідальність за ст. 163-1 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду пояснив, що всю звітність підприємство відправляє через електронний кабінет платника податків за допомогою сертифікованого ЕЦП. Однак з невідомих причин в системі податкової стався збій, через що сертифікати ключів зникли, про що він дізнався пізніші, після того, як декілька разів намагався подати декларацію. Прийшлось оформлювати новий сертифікат ключів, для чого він звернувся з заявою про зміну статусу кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів для отримання нового цифрового підпису. Через постійні повітряні тривоги та відключення світла новий сертифікат отримав лише 19 грудня 2022 року. В цей день відразу намагався подати податкову декларацію, яку відправив через особистий електронний кабінет. В результаті обробки документ був доставлений, але неприйнятий, що підтверджується долученою копією квитанції №1. Про те, що декларація не прийнята він дізнався пізніше, оскільки повідомлення про це прийшло не відразу. В решті решт лише 29.12.2022 року він зміг подати податкову декларацію, що підтверджується долученою копією квитанції 2. Вважає, що в його діях відсутня вина, оскільки в нього не було можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок через незалежні від нього обставини.

Вислухавши доводи правопорушника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також надані ОСОБА_1 документи, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З вимог ст. 11 КУпАП вбачається, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП особою, яка склала протокол, надано акт камеральної перевірки з питання своєчасності подання податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2022 року.

На підтвердження неможливості ОСОБА_1 , як платником податків, своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів подання податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2022 року, останнім в судовому засіданні надано: копію реєстраційної картки юридичної особи; копію заяви про зміну статусу кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів; копію квитанції від 19.12.2022 року з електронного кабінету щодо не прийняття документа Державною податковою службою України; копією квитанції від 29.12.2022 року про успішну відправку податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2022 року.

Враховуючи надані в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснення та надані ним документи, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутня суб?єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, як у формі вини, так і у формі необережності.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд доходить висновку, що направлений до суду матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не здобуто достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а доводи останнього, які викладені як в протоколі так і в поясненнях наданих в суді, не спростовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись ст. 9, ч.1 ст. 163-1, ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: А.В. Сметаніна