Номер провадження: 33/813/2103/23
Номер справи місцевого суду: 523/6221/23
Головуючий у першій інстанції Кисельов В.К.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Пухи А.М., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кіхтенка Леоніда Федоровича, в інтересах ОСОБА_1 по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 5 ст. 126 КУпАП у відкритому судовому засіданні на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 02 травня 2023 року , -

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн..

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 027812 від 02 квітня 2023 року, водій ОСОБА_1 02.04.2023 о 20-00 год. в м. Одеса по вул. Ак. Сахарова, 24, керував автомобілем «КІА К5», д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування даним т/з, вчинив правопорушення повторно протягом року (постанова БАД № 395508 від 01.10.2023 р.), чим порушив п. 2.1.а ПДР, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Кіхтенко Леонід Федорович подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 02 травня 2023 року скасувати та закрити провадження у справі.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови, вказуючи, що ОСОБА_1 не був обізнаний про дату, час та місце судового засідання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в матеріалах наданих суду відсутня інформація що підтверджувала керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом.

Вказує, що ОСОБА_1 не було відомо про складання стосовно нього протоколу про це свідчить підпис в протоколі іншої особи, а не ОСОБА_1 .

Окрім того, ОСОБА_1 не отримував копію протоколу про адміністративне правопорушення про це свідчить наявність в матеріалах справи копії даного протоколу, яка мала б бути вручена йому.

Висновок суду першої інстанції про обізнаність ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду адміністративного протоколу є хибним та не відповідає матеріалам справи.

Зазначає, що в матеріалах справи міститься довідка з інформаційного порталу Національної поліції про притягнення ОСОБА_1 10.01.2023 за постановою БАД №395508 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що не відповідає дійсності, так як в матеріалах справи міститься сама постанова БАД №395508 від 10.01.2023, де зазначено, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В даному випадку відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_1 , що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова Суворовського районного суду м. Одеси була ухвалена 02 травня 2023 року без участі ОСОБА_1 та його представника. Матеріали справи не містять відомостей про направлення ОСОБА_1 та його представнику копії постанови. З матеріалами справи адвокат Кіхтенко Л.Ф. ознайомився 23.10.2023.

Враховуючи викладене, апеляційний суд, вважає можливим поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови від 02.05.2023 стосовно ОСОБА_1 ..

Щодо суті апеляційної скарги.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції у мотивувальній частині постанови послався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 027812 від 02.04.2023 та ін..

З таким висновком суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погодитися не може виходячи з наступного.

За результатами дослідження апеляційним судом у судовому засіданні зазначених вище доказів встановлені наступні обставини.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №027812 від 02.04.2023 вбачається, що водій ОСОБА_1 02.04.2023 о 20:00 год. в м. Одеса по вул. Ак. Сахарова, 24, керував автомобілем «КІА К5», д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування даним т/з, вчинив правопорушення повторно протягом року (постанова БАД № 395508 від 01.10.2023 р.), чим порушив п. 2.1.а ПДР, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Довідкою згідно інформаційного порталу Національної поліції, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року притягався за ч. 2 ст. 126 КУпАП (постановою БАД 395508 від 10.01.2023, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.).

Проте, згідно постанови БАД 395508 від 10.01.2023, яка долучена до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з роз`ясненнями п.24 Пленуму Верховного Суду України (далі Пленум ВСУ) від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Апеляційний суд погоджується із твердженнями апелянта щодо відсутності у матеріалах справи доказів притягнення ОСОБА_1 повторно, протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, а отже наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, виходячи з такого.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 раніше притягувався за ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, а отже і відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП в його діях.

З Єдиного державного реєстру судових рішень не вбачається відомостей про притягнення ОСОБА_1 за 2-4 ст. 126 КУпАП протягом року, який передував складенню оскаржуваного протоколу.

З постанови БАД 395508 від 10.01.2023, яка долучена до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, в якій відсутні відомості про суму штрафу.

При цьому у протоколі, як видно, не конкретезовано які саме дії вчинені ОСОБА_1 передували вчиненню цього адміністративного правопорушення, та в свою чергу утворюють склад передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративного правопорушення.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що мало наслідком поспішне притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, наявність складу якого у діях ОСОБА_1 матеріалами справи не доведено.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, є необґрунтованим і не узгоджується з вказаними вище вимогами КУпАП.

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, з огляду на вимоги національного законодавства, та, зважаючи на те, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП не доведена, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Кіхтенка Леоніда Федоровича про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити адвокату Кіхтенку Леоніду Федоровичу строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 02 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Кіхтенка Леоніда Федоровича задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 02 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 05 грудня 2023 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький