Справа №588/951/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Щербаченко М. В.
Номер провадження 33/816/743/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Авраменко Д.А., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Залавського О.В., розглянувши, у режимі відеоконференції, у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 05 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює трактористом, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 05 вересня 2023 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами за те, що 24 квітня 2023 о 19 год. 18 хв. в м. Тростянець, вул. Павлова,16 керував мопедом «Дельта» без державного номера у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер Алкотест 6820». Відповідно до тесту №163 водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (позитивний результат 1,47), що є порушенням вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись з таким судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову судді суду першої інстанції та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки прийнята суддею за результатом розгляду справи у відсутність сторони обвинувачення, а саме, прокурора. Крім того, суддя вирішив, що дії поліцейського, який склав протокол про нібито вчинення ним адміністративногоправопорушення були законними, і порушень з їх боку не встановив, хоча такі порушення явномали місце і на ці порушення вказував його захисник.

Апелянт зазначає, що відповідно до встановлених обставин справи, що підтверджується і відеозаписом, поліцейський ОСОБА_2 , який вийшов з службового автомобіля та підійшов до нього, коли він сидів на мопеді, в порушення вимог Закону України «Про національну поліцію», не назвав причину зупинки та свою посаду, а назвав лише та одразу ж почав вимагати у нього показати права. Також, вказаний працівник поліції не виписував направлення на проведення медичного огляду в медичному закладі та не вручав йому таке направлення, разом з тим, направлення, яке міститься у матеріалах справи, складене нібито о 19 год. 22 хв.24 квітня 2023 року, є явною ознакою фальсифікації доказів його вини, оскільки станом на вказаний час його огляд на стан сп`яніння ще не був проведений, а тому, зазначення цього часу в акті огляду та чеку газоаналізатора є таким, що не відповідають дійсності, тобто ці докази є неприпустимими. Крім того, невручення йому працівником поліції другого примірника Акту огляду, є грубим порушенням як вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, так і його прав, а ті обставини, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом і його мопед не був тимчасово затриманим, лише підтверджують вчинення працівниками поліції свідомих порушень та помилковість висновку судді, що зібраними у справі доказами доведено факт вчинення ним адмінправопорушення.

Також, як вказує апелянт, протокол від 24 квітня 2023 року, складений відносно нього поліцейським ОСОБА_2 , вимогам закону не відповідає, в ньому наявні виправлення, а саме, у словах і цифрах «результат 1,47» явно виправлена цифра «4», та не вказано взагалі одиниці виміру. Крім того, при складанні протоколу, йому його права не були роз`яснені, а навпаки, поліцейський вимагав від нього написати у графі «пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності», що він «згоден», і лише коли протокол було вже складено та вручено його другий примірник, поліцейський ОСОБА_2 назвав кілька його прав, що підтверджується відеозаписом.

Посилаючись на практику ЄСПЛ, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, Конституцію України та національне законодавство, апелянт вважає, що неврахування суддею при розгляді даної справи порушень, які були допущені працівниками поліції, свідчить про те, що суд, фактично, перебрав на себе функцію обвинувачення, що є неприпустимим, а тому, оскаржувану постанову, якою його визнано винуватим у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, вважати законною та обґрунтованою підстави відсутні.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Залавського О.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, суддею суду першої інстанції був встановлений з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 167703 від 24 квітня 2023 року, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою тесту приладу «Alcotest 6820» - результат тесту 1,47 та відеозаписами з відеореєстратора, який було здійснено працівниками поліції.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і визнавати їх неналежними та недопустимими, у апеляційного суду підстави відсутні.

При цьому, доводи апелянта про те, що поліцейський підійшов до нього, коли він сидів на мопеді, спростовуються відеозаписом, який було проглянуто і апеляційним судом, в порядку підготовки вказаної справи до апеляційного розгляду.

Вказаного відеозаписом підтверджується те, що ОСОБА_1 керував мопедом, про що сам вказував працівникам поліції, роз`яснюючи, що з`їздив лише у магазин. При цьому, підійшовши до ОСОБА_1 , поліцейський назвав як свою посаду, так і прізвище, і лише після цього запитав у останнього про наявність водійського посвідчення.

Оскільки за явними зовнішніми ознаками ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння, працівники поліції задали останньому питання, чи вживав він спиртні напої, на що отримали відповідь, що не вживав. Поліцейські запропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, як водієві, щодо якого виникла підозра у перебування у стані сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 було роз`яснено про відповідальність за відмову пройти такий огляд, а також про допустиму норму за результатом проведеного тесту - 0,2 Проміле. Працівники поліції ще раз запитали, чи вживав ОСОБА_1 спиртне, на що, у цей раз, останній відповів що вживав, але небагато та погодився пройти огляд, результат якого виявився 1, 47 Проміле, з яким він був згоден, що і стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ті обставини, що поліцейський не назвав причину зупинки, на що вказує апелянт, не свідчать про грубе порушенняЗакону України «Про національну поліцію», а вважати наявне у матеріалах справи направлення на проведення медичного огляду у медичному закладі сфальсифікованим, підстави відсутні, оскільки в ньому зазначені усі обставини, які були викладені в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який ОСОБА_1 підписав власноручно.

При цьому, посилання апелянта на те, що протокол, складений відносно нього, вимогам закону не відповідає, оскільки в ньому наявні виправлення, а саме, у словах і цифрах «результат 1,47» явно виправлена цифра «4», та не вказано взагалі одиниці виміру, то вони є надуманими та безпідставними, враховуючи, що показник газоаналізатора Драгер за результатом проведеного огляду ОСОБА_1 , а саме, 1, 47 Проміле, було зафіксовано працівниками поліції на відеозаписі, що сумніву не викликає.

Крім того, на спростування доводів апелянта, вказаним відеозаписом, також, підтверджується і роз`яснення поліцейськими ОСОБА_1 його прав при складанні протоколу, і не підтверджується вимагання написати у графі «пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності», що він «згоден», поліцейські лише пояснили останньому, що він може скласти такі пояснення, якщо він дійсно згоден з обставинами, які у вказаному протоколі були зазначені. При цьому, протокол ОСОБА_1 підписав власноручно і жодних зауважень чи заперечень в ньому не склав.

Таким чином, апеляційним судом не було встановлено у діях працівників поліції при складанні відносно ОСОБА_1 порушень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, на що посилається апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Тобто, під час апеляційного перегляду даної справи не було здобуто доказів на підтвердження доводів апелянта, що в його діях склад вказаного адміністративного правопорушення відсутній, що б слугувало підставою для закриття даного провадження.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що вказана справа була розглянута повно, всебічно та об`єктивно, і доводами апеляційної скарги правильність висновків судді суду першої інстанції жодним чином не спростовано.

За таких обставин, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову законною, обґрунтованою та вмотивованою, не вбачає підстав для її скасування, а тому, вказане рішення судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 05 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. без позбавленням права керування транспортними засобами - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.