КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/9598/22 Головуючий у І інстанції Казмиренко Л.В.
Провадження № 22-ц/824/316/2023 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 січня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Нечваля Яна Вадимовича на постанову Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №374952 від 02.10.2022 року, 02 жовтня 2022 року о 13 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Червонопільська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer 1.6», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а сааме: блідість шкіри, сухість порожнини рота, почервоніння очей. Водію було запропоновано пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння у лікаря - нарколога у встановленому законом порядку, на що водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Нечваль Я.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року скасувати, провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції формально підійшов до вирішення справи, не перевірив належним чином обставин, які мають значення у справі, та безпідставно притягнув ОСОБА_1 до відповідальності.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції №1452/735, зокрема порушена процедура направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адвокат Нечваль Я.В. вказує на те, що матеріали справи не містять доказів, підтверджуючих наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зокрема зазначає, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки сп`яніння, які могли бути підставою для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Ознаки, які зазначені в протоколі (блідість шкіри, сухість порожнини рота, почервоніння очей), не відповідають ознакам сп`яніння, визначеним в п. 3 Розділу І Інструкції №1452/735, тому у працівників поліції не виникло права пропонувати ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння, а у останнього не виникло обов`язку проходити такий огляд.

Таким чином, відмова ОСОБА_1 від незаконної пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння не може тягнути за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, з відеозапису вбачається, що реальною підставою для пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння була не наявність у нього визначених законодавством ознак сп`яніння, а той факт, що на ОСОБА_1 раніше складався протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (про який ОСОБА_1 не знав).

В апеляційній скарзі звернуто увагу на те, що в порушенням вимог чинного законодавства працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що зафіксовано на наявному в матеріалах справи відеозаписі з якого вбачається, що після складання протоколу працівник поліції дозволяє ОСОБА_1 їхати далі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Нечваль Я.В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовуючи до нього адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол відносно ОСОБА_1 , є зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкція 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктами 3,4 Розділу І Інструкція 1452/735 визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що останній перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №374952 від 02 жовтня 2022 року зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкіри, сухість порожнини рота, почервоніння очей.

На відеозаписі події 02 жовтня 2022 року, який долучений до матеріалів справи, поліцейський що складав протокол адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , також вказує на ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені в протоколі.

В той же час, «блідість обличчя» не є ознакою сп`яніння, а такою ознакою згідно з Інструкцією №1452/735 є саме «неприродня блідість обличчя».

У свою чергу, такі ознаки як «сухість порожнини рота» та «почервоніння очей» взагалі не є ознаками ні наркотичного, ні алкогольного сп`яніння у розумінні Інструкції №1452/735.

Зазначене свідчить про те, що працівниками поліції не було виявлено у водія ОСОБА_1 жодних ознак сп`яніння, визначених Інструкцією 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, що свідчить про відсутність у працівників поліції законного права, вимагати від водія пройти огляд на стан сп`яніння, а у ОСОБА_1 , відповідно, не виникло обов`язку проходити такий огляд.

Отже працівниками поліції не було дотримано вимог п.п.2, 4 розділу 1 та п.12 розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, та вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.

Така обставина зумовлює визнання протоколу про адміністративне правопорушення та похідних від нього доказів недопустимими доказами.

Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, та відмовися від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд доходить висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Нечваля Яна Вадимовича задовольнити.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022року, що прийнята за результатами розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Д.О. Таргоній