Справа № 153/1653/23
Провадження № 33/801/1107/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гаврилюк Т. В.
Доповідач: ПанасюкО.С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн 00 к. з конфіскацією надувного човна марки «AQUA MANIA», модель А-190, темно-сірого кольору та насоса до нього за те, що 22 жовтня 2023 року о 06 год 00 хв. на південно-східній околиці населеного пункту Цекинівка Могилів-Подільського району Вінницької області на напрямку Іванків (Укр) Єгорівка (РМ) в районі прикордонного знаку № 0177 на відстані 300 метрів від лінії державного кордону України він намагався незаконно перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску вплав через річку Дністер на надувному човні марки «AQUA MANIA», моделі А-190, темно-сірого кольору, чим порушив вимоги статті 9 Закону України «Про державний кордон України» № 1777-ХІІ від 04 листопада 1991 року.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2023 року, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що органом, який склав протокол не надано жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених частиною першою статті 204-1 КУпАП, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. В судовому засіданні судом першої інстанції не з`ясовано об`єктивну і суб`єктивну сторони цього адміністративного правопорушення, суть вчиненого правопорушення, в чому саме, тобто у яких діях, виявилася спроба незаконного перетину державного кордону.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку (частина перша статті 9 Закону України «Про державний кордон»).

Частиною першою статті 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Тобто об`єктивна сторона складу даного адміністративного правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України одним із наступних способів: 1) поза пунктами пропуску через державний кордон України; 2) в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів; 3) в пунктах пропуску через державний кордон України з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу; 4) в пунктах пропуску через державний кордон України без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 158604 від 22 жовтня 2023 року 22 жовтня 2023 року о 06 год 00 хв. на південно-східній околиці населеного пункту Цекинівка Могилів-Подільського району Вінницької області на напрямку Іванків (Укр) Єгорівка (РМ) в районі прикордонного знаку № 0177 на відстані 300 метрів від лінії державного кордону України було виявлено громадянина України ОСОБА_1 під час спроби незаконно перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску вплав через річку Дністер на надувному човні марки «AQUA MANIA», моделі А-190, темно-сірого кольору, чим порушив вимоги статті 9 Закону України «Про державний кордон України» № 1777-ХІІ від 04 листопада 1991 року.

Протокол складений уповноваженою особою, а його зміст відповідає вимогам статті 256 КУпАП, протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол ОСОБА_1 не заявляв.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується даними, які містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ № 158604 від 22 жовтня 2023 року;

- протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 22 жовтня 2023 року, відповідно до якого проведено особистий огляд, огляд речей ОСОБА_1 , під час чого виявлено та вилучено для тимчасового зберігання надувний човен марки «AQUA MANIA», модель А-190, темно-сірого кольору та насос до нього;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , за якими 22 жовтня 2023 року приблизно о 06 год 00 хв. він прибув на попутному транспортному засобі до населеного пункту Іванків, рухаючись в напрямку державного кордону був зупинений працівниками Державної прикордонної служби України; на меті мав намір потрапити до Республіки Молдова.

Оцінивши вищезазначені докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вони є достатніми, належними та допустимими доказами, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що він не мав наміру незаконно перетинати державний кордон України, а наявні в матеріалах справи пояснення, в яких він визнає свою вину, написані під психологічним тиском, є безпідставними та не підтвердженні жодними доказами.

Будь-яких доказів про застосування до ОСОБА_1 незаконних методів, які б призвели до визнання ним вини та підписання протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів, матеріали справи не містять, як і не містять доказів щодо звернення до правоохоронних органів із відповідними заявами про незаконність дій прикордонного наряду або оскарження таких дій у встановленому законом порядку.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що уповноважені особи прикордонної служби, які виявили ОСОБА_1 та склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, були упередженими або зацікавленими у результатах розгляду справи чи притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Таким чином доводи апеляційної скарги, які зводяться до переоцінки доказів, досліджених та оцінених судом першої інстанції, не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування чи зміни рішення суду.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених статтею 38 КУпАП і відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк