ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 01 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 гривень.

За постановою судді, 24.08.2020 о 00 год. 35 хв. у м. Харків ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Peugeot 207, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив стоянку на парковці пр. Перемоги, 62/1, залишивши транспортний засіб, не вжив всіх заходів та допустив його самовільний рух, внаслідок чого авто скоїло наїзд на припаркований автомобіль Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого відбулося зіткнення, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказує про те, що не паркував вказаний автомобіль, і майже кожного дня надає у користування свій автомобіль знайомим, тому дана ситуація ніякого відношення до нього не має, але патрульні не встановлюючи, хто саме паркував авто, склали протокол про адміністративне порушення спираючись лише на власні припущення, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

На його вимогу надати можливість скористатися правом на юридичну допомогу від адвоката при складанні протоколу ОСОБА_1 відмовлено.

Зазначає, що йому не приходило жодного повідомлення про виклик до суду у зв`язку з чим не мав змоги бути присутнім під час судового засідання.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 01 жовтня 2020 року посилаючись на отримання судового рішення лише 15 лютого 2021 року, у зв`язку з чим не мав можливості вчасно подати апеляційну скаргу.

Строк на апеляційне оскарження даної постанови підлягає поновленню, оскільки ОСОБА_1 не був присутнім при розгляді справи місцевим судом, про результати розгляду справи стало відомо лише 15 лютого 2021 року, тобто після отримання копії постанови судді.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового розгляду, до приміщення Полтавського апеляційного суду не з`явився. До початку апеляційного розгляду клопотань про відкладення не надходило.

Перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є обгрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким судом першої інстанції була надана належна оцінка.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 15.12 Правил дорожнього руху водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

Судовим розглядом встановлено, що 24.08.2020 о 00 год. 35 хв. у м.Харкові ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Peugeot 207, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив стоянку на парковці пр.Перемоги, 62/1, залишивши транспортний засіб, не вжив всіх заходів та допустив його самовільний рух, внаслідок чого авто скоїло наїзд на припаркований автомобіль Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого відбулося зіткнення, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №519846 від 24 серпня 2020 року, схемою місця ДТП, на якій зафіксовані дорожня обстановка, місце дорожньо-транспортної пригоди та положення транспортного засобу на місці пригоди та відповідні пошкодження, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 .

Виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 24 серпня 2020 року, вбачається, що водій автомобіля Peugeot 207, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 міг уникнути зіткнення з автомобілем Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_2 , виконавши вимоги пункту 15.12 ПДР України, а саме шляхом вжиття заходів щодо недопущення самовільного руху припаркованого ним автомобіля.

Зі змісту вказаної норми КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП становить діяння - порушення правил дорожнього руху, та наслідок - заподіяна шкоди майну, а саме: транспортним засобам, вантажу, автомобільним дорогам, вулицям, залізничним переїздам, дорожнім спорудам чи іншому майну.

Таким чином, враховуючи схему місця події та характер механічних пошкоджень автомобіля, за результатами розгляду всіх фактичних обставин справи в судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки останній, проявивши власну необережність та недбалість до елементарних вимог забезпечення безпеки дорожнього руху, не вжив необхідних заходів щодо недопущення самовільного руху припаркованого ним автомобіля, внаслідок чого його автомобіль скоїв зіткнення з автомобілем Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_2 .

Таким чином, згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 вимоги Правил дорожнього руху дотримані не були, що і перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Дані висновки суду першої інстанції в апеляційній скарзі спростовані не були.

Апеляційний суд критично відноситься до твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо того, що він не паркував автомобіль Peugeot 207, державний номерний знак НОМЕР_1 , а передав у користування свій автомобіль знайомим, та розцінює як намагання уникнути притягнення його відповідальності.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 24 серпня 2020 року, наявних у матеріалах справи, останній особисто надав пояснення щодо обставин вчинення дорожнього транспортної пригоди, яка мала місце. При цьому такі письмові пояснення ОСОБА_1 не містять жодних посилань на інформацію щодо знайомих, із зазначенням прізвищ, контактних даних осіб, яким нібито ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобом. Інших осіб поблизу автомобіля працівниками поліції виявлено не було.

Крім того, твердження в апеляційній скарзі про те, що під час оформлення протоколу було порушено права ОСОБА_1 , оскільки не було надано можливості скористатися послугами адвоката вважаю надуманими.

Так, у письмових поясненнях ОСОБА_1 не зазначав жодних посилань про відмову працівниками поліції у реалізації його права користуватися юридичною допомогою.

Жодних зауважень не було зазначено й в протоколі про адміністративне правопорушення. Більше того, протокол про адміністративне правопорушення, підписаний особисто ОСОБА_1 без жодних зауважень щодо ненадання права скористатися послугами адвоката. Натомість ОСОБА_1 було роз`яснено його права передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі щодо права при розгляді справи користуватися юридичною допомогою. Відомості про те, що працівниками поліції здійснювалися будь-які перешкоди у реалізації права скористатися послугами захисника в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність жодних даних, які би свідчили про обмеження працівниками поліції ОСОБА_1 у його правах, зокрема й у праві користуватися послугами адвоката.

Щодо покликань апелянта в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у відсутності ОСОБА_1 , на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, а порушені його права поновлені шляхом прийняття до провадження апеляційної скарги, та надання можливості подачі пояснень, клопотань та доповнень, разом з тим, ОСОБА_1 не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП

При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом або порушення норм права.

Доказів щодо спростування висновків судді про порушення ОСОБА_1 п. 15.12 ПДР України матеріали справи не містять, не надано таких доказів й апеляційному суду.

Крім того, в апеляційного суду при розгляді апеляційної скарги також відсутні нові докази, які не досліджувалися місцевим судом.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП встановлена.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, внаслідок порушення ним пункту 15.12 ПДР України не спростовують, підстав для скасування постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2020 року та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП не встановлено.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 01.10.2020 року

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 01 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко