Справа № 464/7686/23 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 33/811/1735/23 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю ОСОБА_1 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 21 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 гривень судового збору.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , 19 жовтня 2023 року о 07:16 год, м. Львів, вул. Хуторівка «Шувар», керуючи автомобілем марки «Volvo», номерний знак НОМЕР_2 з причіпом ПР ПВА, номерний знак НОМЕР_3 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою під час зміни напрямку руху не надав дорогу автомобілю марки «Suzuki», номерний знак НОМЕР_4 , що рухався по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль потерпілого отримав технічні пошкодження. Окрім цього, ОСОБА_1 будучи причетним до вказаної дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події та не повідомив про це підрозділ поліції. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3б; 2.10а; 10.3 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду змінити в частині накладення адміністративного стягнення. Накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова винесена з порушенням норм матеріального права.

Звертає увагу на те, що у даному ДТП ОСОБА_1 не відчув жодного моменту зіткнення та був переконаний в тому, що безпечно закінчив маневр зміни напрямку руху. Зазначає, що на момент винесення рішення у даній справі завдані збитки у ДТП були повністю компенсовані і потерпіла жодних претензій не має.

Зауважує, що визнає факт ДТП і щиро кається, в подальшому зобов`язується бути більш уважнішим на дорозі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у постанові, обґрунтований наявними в матеріалах справи доказами, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку, мотивувавши це в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_1 не оспорює фактичних обставин справи, окрім того свою вину в вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП визнав.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Висновки суду в зазначеній частині ніким не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується покликань апелянта про необґрунтованість оскаржуваної постанови в частині визначення стягнення, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Проте, суддею першої інстанції, при розгляді справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 зазначених вимог закону в повній мірі враховано не було.

Санкцією ст.124 КУпАП передбачені стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкцією ст.122-4 КУпАП передбачені стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Апеляційний суд дійшов висновку, що позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами суддя першої інстанції, обрала адміністративне стягнення, яке за своїм видом є надто суворим.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою вину, також суд враховує, що ОСОБА_1 відшкодував всі збитки, потерпіла претензій до нього не має, про що свідчать розписка (а.с. 24).

Окрім того, потерпіла ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, у судовому засідання, яке було призначено на 11.12.2023 року не заперечувала щодо зміни накладеного судом першої інстанції стягнення та підтвердила факт відшкодування ОСОБА_1 заподіяного їй збитку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову. У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

З огляду на наведене, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП застосоване до ОСОБА_1 стягнення слід змінити на штраф в межах санкції ст.122-4 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 21 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

В решті постанову судді першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк