Справа № 450/4300/23 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 33/811/1618/23 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника Савки Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Савки Тараса Володимировича на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 536, 80 гривень судового збору.

Згідно з постановою судді, 25.08.2023 року о 00 год. 10 хв. по вул. Стрийська, 12, с. Сокільники, Львівського району, Львівської області неповнолітній водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 не маючи поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

25.08.2023 року о 00 год. 10 хв. по вул. Стрийська, 12, с. Сокільники, Львівського району, Львівської області неповнолітній водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 не маючи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

25.08.2023 року о 00 год. 10 хв. по вул. Стрийська, 12, с. Сокільники, Львівського району, Львівської області неповнолітній водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування таким.

25.08.2023 року о 00 год. 10 хв. по вул. Стрийська, 12, с. Сокільники, Львівського району, Львівської області неповнолітній водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознакам алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки та в медичному закладі.

Такими своїми ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.1 а, б, ґ, 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Савка Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження закрити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд першої інстанції при винесені постанови порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, не встановив належним чином всі обставини справи; не оглянув та не дослідив в судовому засіданні відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, з яких не вбачається того факту, що ОСОБА_1 керував будь-яким транспортним засобом в час зазначений в протоколі, та не зупинявся працівниками поліції відповідно до норм чинного законодавства у встановленому законом порядку.

Стверджує, що транспортний засіб марки BMW Х5 д.н.з. НОМЕР_1 стояв в нерухомому стані з вимкненим двигуном на території АЗС; ОСОБА_1 не висловлював свою категоричну відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом; відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши захисника Савку Т.В. на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 569789 від 25.08.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; рапортом від 25.08.2023 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 025504 від 25.08.2023 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 569790 від 25.08.2023 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 025505 від 25.08.2023 року; відеозаписом; довідкою від 30.08.2023 року.

Доводи апеляційної скарги захисника Савки Т.В. про безпідставність зупинки транспортного засобу відповідно до норм чинного законодавства у встановленому законом порядку, спростовуються відеозаписом, а також рапортом працівника поліції від 25.08.2023 року, відповідно до якого транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку з порушенням ПДР, про що ОСОБА_1 було повідомлено в ході спілкування, під час якого у працівників патрульної поліції виникла підозра про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписами з нагрудної камери.

Щодо покликання захисника правопорушника, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, то вказане спростовується відеозаписом, згідно якого останній не заперечував факту керування автомобілем, а також вказане спростовується письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 25.08.2023 року та рапортом від 25.08.2023 року.

Окрім того, весь час працівники поліції звертались до ОСОБА_1 саме як до водія вказаного автомобіля, але жодних зауважень чи заперечень щодо керування ним транспортним засобом останній не висловлював.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не висловлював відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказані доводи цілком спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо відсутності направлення на проходження огляду на стан сп`янінняє необґрунтованими, оскільки направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, працівник поліції може виписати в разі виявлення бажання особи (водія) пройти медичний огляд в медичній установі. За інших обставин, таке направлення не надається.

Категоричне невизнання ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють пояснення аналогічні тим, що викладені у клопотанні захисника Савки Т.В., які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкцій ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відповідності до положень ст.33 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Савки Тараса Володимировича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк