справа № 361/9236/23
провадження № 3/361/4332/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 р. м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Скрипка О.В., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Скуби М.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла від Броварського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №274652 від 21.09.2023 р., слідує, що 21 вересня 2023 р. о 09 годині 25 хвилин в с. Семиполки по вул. Київське шосе, 231 Броварського району Київської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Scania R420» н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Alkotest DRAGER ARLG 0175» у присутності двох свідків. Результат тесту позитивний 0,39 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначає, що 21.09.2023 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, з результатами проведеного огляду не був згоден, проте у зв`язку з тим, що працівники поліції ввели його в оману, погодився підписати усі документи, які вони сказали підписати. Крім цього, під час складання протоколу йому не було роз`яснено права та обов`язки, зокрема право відмовитись від проходження огляду, або пройти його у закладі охорони здоров`я. Після задувки приладом «Драгер», він зателефонував адвокату та розповів про ситуацію, яка сталась та за його рекомендацією повідомив працівникам поліції, що не згоден з результатами огляду, на що працівники поліції сказали: «Не треба з нами гратись, в лікарні результат буде такий самий». Він продовжував наполягати на тому, що не згоден з результатом. Через деякий час працівники поліції склали направлення до лікарні та повідомили, що у разі, якщо вони поїдуть до лікарні, то він буде відсторонений від керування, а автомобіль заберуть на штрафмайданчик. Після цього порадившись з адвокатом він вирішив підписати документи, надані працівникам поліції. Таке рішення було ним прийняте у зв`язку з тим, що дії працівників поліції фіксувались за допомогою камери, а адвокат пояснив, що на відео зафіксовано, що він не погоджується з результатами тесту та прохає відвезти його до лікарні. Проте, після ознайомлення адвоката з матеріалами справи, було встановлено, що запис звуку з частини відео було видалено, що можна розцінити, як спробу фальсифікації матеріалів справи з боку працівників поліції. Також прохав врахувати, що свідки, які були присутні під час проведення його огляду на стан сп`яніння навіть не читали те, що підписували, поставивши свої підписи там, де сказали поліцейські, їх пояснення були написані на одному аркуші та вони не бачили усіх подій, що відбувались того ранку. Прохає суд закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративної правопорушення.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат Скуба М.М. подав суду письмове клопотання, в якому вказує на значні порушення з боку працівників поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Зокрема вказує на відсутність доказів факту руху та керування ОСОБА_1 транспортним засобом SCАNIA R420 н.з. НОМЕР_1 , оскільки на відеозаписі відсутній, як факт руху, так і зупинки вказаного транспортного засобу. Крім цього, ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, можливість відмовитись проходити огляд на місці та наслідки такої відмови. На відео відсутні ті ознаки алкогольного сп`яніння, про які зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та в направленні, а саме: виражене тремтіння рук, почервоніння або блідість шкіри, що додаткового підтверджує те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а прилад драгер DRAGER неправильно вказав рівень алкоголю. Більше того, про відсутність у ОСОБА_1 будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, а також стану сп`яніння свідчить і те, що останнього не було відсторонено від керування транспортним засобом, що є обов`язком працівників поліції, а у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про тимчасове затримання транспортного засобу, як цього вимагає ст. 265-2 та ст. 266 КУпАП. Також прохав звернути увагу суду на значні порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у разі незгоди водія ОСОБА_1 з результатами огляду, поліцейські зобов`язані були направити його для проведення огляду до закладу охорони здоров`я. Натомість, матеріали справи не містять доказів того, що у ОСОБА_1 дійсно було з`ясовано, чи згодний він з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу та не запропоновано у разі незгоди пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення. Крім цього, відповідно до чеку приладу DRAGER, його останньою датою калібрування є 23.02.2020, тоді як Інструкцією з експлуатації газоаналізатору DRAGER 6820 визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування». Розділом «Інтервали технічного обслуговування» передбачені інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні 6 місяців. При цьому міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік. Також з вказаного чеку неможливо достовірно встановити яку температуру повітря на ньому зафіксовано, що викликає додаткові сумніви у достовірності показників цього приладу. З урахуванням того, що останнє калібрування приладу DRAGER, відповідно до матеріалів справи, проводилось 23.02.2020, тобто з пропуском строку більше ніж вдвічі, а тому чек газоаналізатору DRAGER 6820 не може вважатися належним та допустимим доказом. Прохав закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Скуби М.М., дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Так, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Scania R420» н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Alkotest DRAGER ARLG 0175» у присутності двох свідків. Результат тесту позитивний 0,39 проміле.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 вказує на те, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував, тому погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», однак з результатом тесту не погодився, про що відразу повідомив поліцейському, який у відповідності до ст. 266 КУпАП, зобов`язаний був роз`яснити йому право на проведення огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

В той же час, будь-які докази того, що поліцейський роз`яснив водієві ОСОБА_1 положення ст. 266 КУпАП щодо проведення огляду в закладі охорони здоров`я, в матеріалах справи відсутні.

Аналіз відеозапису, наданого працівниками поліції, не підтверджує факту керування автомобілем саме ОСОБА_1 , оскільки на момент спілкування із працівниками поліції останній стояв поруч з автомобілем, при цьому момент руху транспортного засобу проїзною частиною та момент його зупинки на відеозаписі також не зафіксований. Тому отримати достовірні дані про те, що саме ОСОБА_1 був водієм на не виявляється можливим.

Також слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, четвертою і п`ятою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У матеріалах справи взагалі відсутні конкретні правові докази, які б свідчили про тимчасове затримання транспортного засобу і про відсторонення водія від керування транспортним засобом та які б свідчили про наявність у інспектора правових підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння та складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, хоча виконання вимог ст. 265-2 і ст. 266 КУпАП це не право інспектора, а обов`язок.

Таким чином, проаналізувавши наведене, доходжу висновку, що в ході судового розгляду даної справи не було доведено факту керування автомобілем марки «Scania R420» н.з. НОМЕР_1 саме ОСОБА_1 , оскільки вказаний факт не підтверджений жодними доказами, а тому на нього не може бути покладена відповідальність за порушення вимог Правил дорожнього руху України.

У п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі Кобець проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та керуючись принципом «поза розумним сумнівом», суд доходить висновку про те, що у судовому засіданні не було доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є безперечною умовою настання адміністративної відповідальності за порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух». Фактично, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, інших доказів на підтвердження факту керування та зупинку автомобіля працівниками поліції суду не надано.

Крім цього, у відповідності до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Тобто вказане направлення складається саме у випадках відмови подія пройти огляд на місці, або незгоди з результатами такого огляду.

Беручи до уваги те, що відеозаписом зафіксовано лише факт проходження огляду на місці, вищевказане направлення на проходження огляду до закладу охорони здоров`я складалось саме у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 висловив свою незгоду із результатами, проте через погрози працівників поліції погодився все підписати та поїхав далі.

Разом з тим, у разі незгоди водія ОСОБА_1 з результатами огляду, поліцейські зобов`язані були направити його для проведення огляду до закладу охорони здоров`я. Натомість, матеріали справи не містять доказів того, що у ОСОБА_1 дійсно було з`ясовано, чи згодний він з результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу та не запропоновано у разі незгоди пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладені обставини, вважаю, що у даній справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також докази поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.9а ПДР України, що свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст.251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. В. Скрипка