Справа № 303/2840/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
21.02.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Шманько О.А., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Шманько О. А.,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн.
Згідно з постановою, 24.04.2022, о 17 год 00 хв, по вул. Росвигівська в м. Мукачево, ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем марки «Seat Toledo» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі адвокат Шманько О. А. вказує на те, що постанова є необґрунтованою, незаконною, просить її скасувати. Стверджує, що його підзахисному при оформленні матеріалів адміністративного правопорушення не були роз`яснені права, зокрема право на юридичну допомогу. При цьому, вказує на порушення поліцейським правил проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки розпакований мундштук двічі використовувався при проведенні освідування. Також стверджує, що працівники поліції порушили вимоги п. 6 розділу 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), оскільки в акті медичного огляду не вказали відомостей щодо зовнішнього вигляду особи водія. Медичний висновок не слід брати до уваги, позаяк такий складено з порушеннями. Апелянт вказує і на те, що місцевий суд не повідомив його підзахисного про розгляд справи. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Шманько О. А., який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є такими, що не знайшли свого підтвердження, тому наявні всі підстави вважати, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Разом з тим, апеляційний суд бере до уваги і те, що, відповідно до п.1.1 Правил дорожнього руху України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9 «а» ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного), або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи відносно ОСОБА_1 дотримався зазначених вимог закону, повно і всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають фактичним обставинам справи.
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема такими.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №141366, 24.04.2022, о 17 год 00 хв, по вул. Росвигівська в м. Мукачево, ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем марки «Seat Toledo» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР. У графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив, що зранку випив 0, 5 л вина. Зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, копію його отримав, що підтверджується його підписами.
Відповідно до роздруківки приладу «Drager», яка міститься у матеріалах справи, огляд водія проводився за допомогою приладу «Drager» Alcotest 6810» №ARCЕ 0832, результат огляду виявився позитивним та склав 0, 33% проміле, з чим ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів убачається, що освідування водія ОСОБА_1 проводилось у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода.
Розпискою від 24.04.2022 підтверджується, що громадянин ОСОБА_1 зобов`язується залишити на зберігання транспортний засіб марки «Seat Toledo» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Мукачево, вул. Росвигівська.
Копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №010647 від 24.04.2022 підтверджується, що за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн (триста сорок гривень).
На відеозаписі, що міститься на DVD - диску відображена подія, яка мала місце 24.04.2022, яка фіксувалася на бодікамери поліцейських у хронологічній послідовності. Так, із відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль марки Seat Toledo» д.н.з. НОМЕР_1 за порушення правил дорожнього руху, відтак при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 , у водія виявлено очевидні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. На пропозицію поліцейських пройти освідування на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 погодився, результати освідування також зафіксовані на відеозаписі, - 0, 33 % проміле. Досліджений апеляційним судом відеозапис інформативний, позбавлений упередженості та суб`єктивного ставлення, є послідовним, містить у хронологічній послідовності необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Зібрані у справі докази у їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що патрульний поліцейський Капітан В. С. був упереджений при направленні водія ОСОБА_1 на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння та складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та оформленні інших матеріалів справи.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та підписання наявних у справі процесуальних документів: протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №141366, роздруківки приладу «Драгер», постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №010647 від 24.04.2022, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний поліцейський при виконанні своїх посадових обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
При оцінці доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 при оформленні матеріалів адміністративного правопорушення не роз`яснені права, зокрема право на юридичну допомогу, апеляційний суд твердження в цій частині відхиляє, водночас звертає увагу на таке.
Відповідно до ст. 256 КУпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються (окрім іншого) пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. З протоколу серії ДПР18 №141366, а також з відеоматеріалу, який міститься на DVD - диску чітко убачається, що ОСОБА_1 на законну вимогу поліцейських пройти освідування, - погодився, підтвердивши, що напередодні зранку вживав алкогольні напої вино, щодо результатів огляду за допомогою приладу «Драгер» - 0, 33 % проміле не заперечував, під час ознайомлення зі змістом складеного відносно нього протоколу жодних скарг чи вимог скористатися правовою допомогою не висловлював. При цьому йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи відбудеться в Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області.
Отже, будь-яких порушень прав ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення апеляційним судом не встановлено, тому будь-які твердження про те, що ОСОБА_1 не роз`яснені його права при складанні процесуального документу, апеляційним судом розцінюються критично. При цьому, апеляційний суд враховує і те, що особа при зупинці працівниками поліції керованого нею транспортного засобу має право самостійно викликати адвоката чи фахівця у галузі права для захисту своїх інтересів. З матеріалів справи не вбачається, що після зупинки керованого ОСОБА_1 автомобіля ним заявлялись поліцейським клопотання про забезпечення йому захисника для надання правової допомоги.
При цьому, апеляційним судом не встановлено жодних порушень працівниками поліції процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу «Драгер», оскільки в акті медичного огляду відсутні відомості щодо зовнішнього вигляду особи водія.
На переконання апеляційного суду, поліцейські діяли у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції та згідно з Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Порядок). Так, у разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду, у якому необхідно зазначити у зв`язку з якими ознаками проводиться освідування.
Перевіривши наявний у матеріалах справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд зазначає, що освідування водія ОСОБА_1 проводилось у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Своїм підписом у акті огляду ОСОБА_1 підтвердив, що з результатами освідування 0, 33 % проміле він погоджується.
Такими, що не впливають на висновки суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови є доводи апелянта про те, що результати освідування слід визнати сумнівними, оскільки розпакований мундштук двічі використовувався при проведенні огляду. Вказані доводи свого підтвердження не знайшли, про що свідчать письмові докази та наявний у матеріалах справи відеозапис з місця події.
Те, що ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як спосіб уникнути адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відтак, апеляційний суд вважає, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння є доведеним, а отже у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги правильності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться виключно до незгоди апелянта з рішенням місцевого суду.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодним чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Шманько О. А., залишити без задоволення.
Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Іван СТАН