КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2023 року про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.11.2023 року провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення про закриття провадження в справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що до матеріалів справи не додано доказів, які б підтвердили, що дорожньо-транспортна пригода 14.09.2023 року о 20 год. 30 хв. трапилася за участю та з вини водія ОСОБА_1 , а локалізація та характер зафіксованих на фотоматеріалах пошкоджень транспортних засобів «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 та «Шкода» НОМЕР_2 не узгоджуються з даними, які містить схема ДТП та інші матеріали.

Отже, за відсутністю об`єктивних, належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, суд дійшов висновку про відсутність підстав притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На вказану постанову інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.11.2023 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Апелянт вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду першої інстанції є невмотивованими та ґрунтуються на неповно з`ясованих обставинах.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновок суду про те, що локалізація і характер зафіксованих на фотоматеріалах пошкоджень транспортних засобів «Хюндай» та «Шкода» не узгоджуються з даними, які містить схема ДТП та інші матеріаліи, є безпідставним, оскільки судом не зазначено, в чому саме полягає ця неузгодженість і з якими саме матеріалами справи не узгоджуються пошкодження автомобілів. Про цьому, в протоколі огляду транспортних засобів зафіксовано, що пошкодження автомобілів «Хюндай» та «Шкода» знаходяться на одній висоті та відповідають один одному.

Також вказує, що посилання суду на те, що існують розбіжності показань свідка ОСОБА_3 та складених матеріалів, є необґрунтованим, оскільки згідно показань цього свідка, він прогулюючись з дружиною біля школи №185, бачив як автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 врізався правою стороною в праве заднє крило автомобіля «Шкода» НОМЕР_2 , тобто ці пояснення співпадають з протоколами огляду транспортних засобів. При цьому, свідок не був присутній на огляді транспортних засобів, надавав пояснення незалежно і без будь-якого стороннього впливу, не був знайомий ні з ним ( ОСОБА_2 ), ні з ОСОБА_1 та не має особистої неприязні чи конфліктів з ОСОБА_1 .

Крім того апелянт зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення, суд не взяв до уваги частину наявних в матеріалах справи доказів, а саме фото з системи «Безпечне місто», які вказують, що 11.09.2023 року на задній правій частині автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 були відсутні будь-які механічні пошкодження, на фото від 25.09.2023 видно значні пошкодження, а 27.09.2023 року коли даний транспортний засіб був наданий для огляду, пошкодження вже були з явними ознаками полірування.

Також звертає увагу, що згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 21.09.2023 року автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 перебуває у його власності і з 13.09.2023 року ніхто, крім нього не керує даним автомобілем. Крім цього, ОСОБА_1 зазначив, що не може надати автомобіль на огляд, так як лікарі забороняють йому керувати автомобілем за станом здоров`я, однак згідно фото з системи «Безпечне місто» останній продовжував використовувати автомобіль в цей час, тобто свідомо повідомив поліції неправдиві факти та не надав автомобіль для огляду, а згодом заднє праве крило його автомобіля, яким було здійснено зіткнення, було відполіровано для приховування ознак пошкодження.

На думку апелянта, вказані обставини свідчать про усвідомлення ОСОБА_1 факту завдання механічних пошкоджень транспортним засобам з матеріальними збитками та намагання уникнути відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення.

Особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 41), а тому, відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, враховуючи, що неявка осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який заперечував проти апеляційної скарги ОСОБА_2 та вважав рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд вважає що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно приписів ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП дотримано не було.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 заперечував свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 14.09.2023 року та пошкодження ним автомобіля «Шкода» НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . Також вказав, що пошкодження на його автомобілі були наявні задовго до 14.09.2023 року, а пояснення свідка ОСОБА_3 щодо начебто причетності його до вказаної ДТП є необґрунтованими, оскільки вони містять розбіжності щодо локалізації пошкоджень на транспортних засобах, про що правильно зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи 14.09.2023 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за наслідками якої 27.09.2023 року стосовно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 та 122-4 КУпАП. Згідно даних протоколів 14.09.2023 року о 20 год. 30хв. в м. Києві по вул. Серпова 20/6 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Шкода» НОМЕР_2 , після чого, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1, 13.1, 2.10 «а», «д» ПДР України.

Приймаючи рішення про закриття провадження в справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП з тих підстав, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні, належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні даних адміністративних правопорушень, суддя зазначив до матеріалів справи не додано доказів, які б підтвердили, що дорожньо-транспортна пригода 14.09.2023 року трапилася за участю та з вини водія ОСОБА_1 , а локалізація та характер зафіксованих на фотоматеріалах пошкоджень транспортних засобів «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 та «Шкода» НОМЕР_2 не узгоджуються з даними, які містить схема ДТП та інші матеріали.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого суддею було прийнято рішення без належного з`ясування всіх обставин справи та обґрунтування своїх висновків.

Як вбачається зі схеми місця ДТП від 16.09.2023 року (а.с. 5) складеної за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 14.09.2023 року, автомобіль «Шкода» НОМЕР_2 отримав наступні пошкодження: розбитий задній правий ліхтар, деформація і подряпини заднього бампера та заднього правого крила.

Інший автомобіль з місця пригоди зник.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 (а.с. 16) 14.09.2023 року, прогулюючись з дружиною біля школи №185, побачили як автомобіль чорного кольору - кросовер дуже схожий на «Хюндай Тюксон» з номерним знаком НОМЕР_1 , виїжджаючи врізався своєю правою стороною у припарковане авто д.н.з. НОМЕР_2 у праве заднє крило і фару, після чого водій кросовера від`їхав дещо назад та поїхав прямо у бік вул. Краснова. Коли водій проїжджав позв них, він встиг побачити, що за кермом автомобіля перебував чоловік середнього віку. Інших автомобілів, що рухались не було, ліхтарі освітлення були увімкнуті, тому роздивитися авто було не складно.

Відповідно до протоколів огляду транспортного засобу від 27.09.2023 року (а.с. 11, 12) пошкодження на автомобілях «Шкода» НОМЕР_2 та «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 знаходяться на одній висоті, а їх характер та локалізація повністю узгоджуються з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 та іншими матеріалами справи.

У своїх письмових поясненнях (а.с. 10) ОСОБА_1 зазначив, що автомобіль «Хюндай Тюксон» д.н.з. НОМЕР_1 належить йому на праві власності і з 13.09 даним автомобілем керує тільки він.

Згідно фотографій із системи комплексного спостереження «Безпечне місто» (а.с. 15) 11.09.2023 року на задній правій частині автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 відсутні будь-які видимі механічні пошкодження, 22.09.2023 року водій ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом, проте автомобіль для огляду до Управління патрульної поліції не надав, 25.09.2023 року на задній правій частині автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 наявні виражені механічні пошкодження, а 27.09.2023 року ОСОБА_1 надав УПП для огляду вказаний автомобіль, на задній правій частині якого наявні ознаки полірування.

Отже, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, зокрема: дані протоколів про адміністративне правопорушення від 27.09.2023 року серії ААД №529489 та серії ААД №529490 складених стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП (а.с. 1, 3); дані схеми місця ДТП (а.с. 5) щодо характеру та локалізації пошкоджень автомобіля «Шкода» НОМЕР_2 , отриманих унаслідок ДТП; письмові пояснення свідка ОСОБА_3 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 16); письмові пояснення водія автомобіля «Шкода» НОМЕР_2 - ОСОБА_2 та водія автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 (а.с. 7, 10); дані протоколів огляду транспортних засобів від 27.09.2023 року (а.с. 11, 12) щодо характеру та локалізації механічних пошкоджень на автомобілях), а також дані системи комплексного спостереження «Безпечне місто» (а.с. 15), суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 «б», 10.1, 13.1, 2.10 «а», «д» ПДР України та наявності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, а тому оскаржувана постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.11.2023 року про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу даних адміністративних правопорушень, не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови.

Разом з тим, враховуючи, що на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2023 року, якою провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа № 759/19078/23; Категорія: ст.ст. 122-4, 124 КУпАП

Провадження №33/824/5634/2023

Головуючий у І інстанції - Коваль В.О.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.