ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 рокуСправа № 495/13283/23
Номер провадження 3/495/4315/2023

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І. І., розглянувши матеріали, що надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця: с. Крутоярівка, Білгород-Дністровський район, Одеська область, місце роботи та посада: відділ прикордонної служи «Удобне» (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону, інспектор прикордонної служби 1 категорії - перекладач впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », місце мешкання: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2023 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 309022 від 05.12.2023, ОСОБА_1 порушив правила несення прикордонної служби під час несення служби у прикордонному наряді в пункті пропуску через Державний кордон України «Паланка-Маяки-Удобне», а саме 16.09.2023 здійснив необґрунтовану відмову в перетинанні Державного кордону України на виїзд з України гр. України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Своїми діями майстер сержант ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 1 ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль», тобто порушив правила несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України в умовах особливого періоду.

05.12.2023 В.о. начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) капітаном ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 склав адміністративний протокол серії ПдРУ №309022 за ч.2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він з 16.09.2023 по 17.09.2023 виконував наказ на охорону Державного кордону України в ППр «Маяки-Паланка-Удобне», на виїзд з України прибув гр. України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час здійснення запиту в телефонному режимі на чергового ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою встановлення їх законної видачі, йому було повідомлено, що військо-облікові документи (ТПВ та довідки ВЛК) не видавалися. На підставі цього сержант ОСОБА_1 відповідно до ЗУ «Про порядок пропуску через Державний кордон України деяких категорій» №23/16977/23, прийняв рішення про відмову у перетинанні даною особою Державного кордону України. Зазначив, що свої службові обов`язки виконував сумлінно та будь-яких порушень не скоював, просив закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 9КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Частина 1 ст.172-18 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Частина 2 ст. 172-18 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Диспозиція вказаної статті передбачає відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.2 ст.172-18 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, порушила правила несення прикордонної служби.

Відповідно ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а саме: необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а саме кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно п.1 ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль», а саме: порядок відмови у перетинанні державного кордону іноземцям, особам без громадянства та громадянам України - іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №309022 від 06.12.2023, ОСОБА_1 інкримінується те, що він порушив правила несення прикордонної служби, а саме під час несення служби у прикордонному наряді в пункті пропуску через Державний кордон України «Паланка-Маяки-Удобне», а саме 16.09.2023 здійснив необґрунтовану відмову в перетинанні Державного кордону України на виїзд з України гр. України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Своїми діями майстер сержант ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 1 ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль», тобто порушив правила несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України в умовах особливого періоду.

Відповідно до витягу з книги прикордонної служби впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) 16.09.2023 в п/н «СПНППр» ППр «Паланка-Маяки-Удобне» був призначений майстер-сержант ОСОБА_1 .

В період з 09:00 16.09.2023 по 20:00 16.09.2023, сержант ОСОБА_1 виконував наказ на охорону державного кордону України в п/н «СПНППр» ППр «Паланка-Маяки-Удобне».

16.09.2023 в ППр «Паланка-Маяки-Удобне» на виїзд з України в пішому порядку прибув, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно пункту 2-6 постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно роз`яснень Держаної прикордонної служби України, за змістом п.2-6 Правил категорії осіб, яким дозволяється виїзд за межі України, визначено частиною першою статті 23 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Виїзд дозволено, виходячи з положень п. 2-6 Правил та абз. 16 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (щодо особи, знятої з військового обліку на підставі рішення ВЛК про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку).

Як вбачається з матеріалів справи громадянин ОСОБА_4 на пункті пропуску пред`явив такі документи: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_2 від 10.05.2023, довідку військово-лікарської комісії №124 від 08.05.2023 з відмітками про непридатність до військової служби, видані ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно своїх посадових обов`язків, сержант ОСОБА_1 відповідно до розпорядження щодо перевірки військо-облікових документів №23/16977/3-Вн від 09.09.2023, провів перевірку наданих документів, а саме здійснив запит в телефонному режимі на чергового ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою встановлення їх видачі. Черговий ІНФОРМАЦІЯ_4 не підтвердив видачу наданих на перевірку документів (ТПВ та довідки ВЛК).

Сержантом ОСОБА_1 у відповідності до розпорядження від 14.08.2023 №23/14671/23-Вн було прийнято рішення відмовити у перетинанні Державного кордону України ОСОБА_2 , про що, уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону було прийнято Рішення №2728 про відмову в перетинанні державного кордону України.

Начальником НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_6 по факту можливої підробки документів було проінформовано В.о. начальника Одеського РУП №2 ГУ НП в Одеській області «Повідомлення про виявлення ознак кримінального правопорушення, що підтверджується листом від 16.09.2023 №5/964.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає ні одного вищевказаного підпункту які начебто порушив ОСОБА_1 . Немає відображення всіх істотних ознак складу правопорушення, що порушує принцип правової визначеності та унеможливлює належну оцінку доказів з точки зору доведеності сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 діяв у відповідності до діючого законодавства, на підставі інструкції та приймав рішення про відмову в перетині кордону ОСОБА_7 на підставі інформації, отриманої від чергового ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В матеріалах справи відсутні будь-які документи або протокол про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт невиконання сержантом ОСОБА_1 своїх службових обов`язків та порушення ним правил несення прикордонної служби особою.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні судом під час судового розгляду, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.36, ч. 2 ст.172-18, п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №495/113283/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ірина БРАТКІВ