Справа №591/7420/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є. В.
Номер провадження 33/816/801/23 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/7420/23 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 20.09.2023, якою провадження в справі за ст. 124 КУпАП відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1

закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

потерпілого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката Скородєда С. І.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 ,

захисника адвоката Кругляка В. В.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_5 просить скасувати постанову судді та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винною за ст. 124 КУпАП та застосувати до неї стягнення у виді штрафу, оскільки зіткнення автомобілів відбулося саме з вини останньої через порушення нею п. 10.1 ПДР.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 20.09.2023 провадження в справі за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_4 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 264355 від 18.08.2023, водій ОСОБА_4 18.08.2023 о 08:05 в м. Суми по пр-ту М. Лушпи біля буд. 2/2, керуючи т/з Kia Rio д. н. з НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнилася в безпечності свого маневру та скоїла зіткнення з т/з Chevrolet Aveo д. н. з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого обидва автомобіля зазнали механічних пошкоджень з матеріальним збитком, чим порушила п. 2.3 «б», 10.1 ПДР.

Розглянувши протокол, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що досліджені докази відповідають показанням ОСОБА_4 щодо обставин ДТП.

Вислухавши доводи потерпілого ОСОБА_3 та його представника Скородєда С. І., які підтримали апеляційну скаргу, доводи ОСОБА_4 та її захисника Кругляка В. В., які заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Здійснивши розгляд протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 264355 від 18.08.2023, суддя суду першої інстанції дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовано та ґрунтується на досліджених і перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, ОСОБА_4 пояснила, що 18.08.2023, коли вона керувала автомобілем Kia Rio, д. н. з НОМЕР_1 з невеликою швидкістю, її почав обганяти т/з Chevrolet Aveo д. н. з. НОМЕР_2 і допустив з нею зіткнення.

Потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 18.08.2023 він керував т/з Chevrolet Aveo д. н. з. НОМЕР_2 . Він побачив, що на узбіччі знаходився припаркований автомобіль, який почав рух не впевнившись в безпеці маневру, в результаті чого відбулося зіткнення.

Схемою місця ДТП, яка сталася 18.08.2023 по пр-ту М. Лушпи, 2/2 в м. Суми, та фотознімками зафіксовано дорожню обстановку після зіткнення автомобілів, відповідні заміри (розташування т/з, ширина проїзної частини тощо), пошкодження, отримані унаслідок ДТП.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

У цій справі, за версією уповноваженої особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_4 перед початком руху не впевнилася в безпечності свого маневру, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим допустила порушення п. 2.3б, 10.1 ПДР, що знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали. При цьому, положеннями п. 2.3б, 10.1 ПДР визначено: що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Аналіз наведених вище доказів дозволяє зробити висновок про недоведеність вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки місцерозташування т/з Кia Rio д. н. з. НОМЕР_1 вказує на те, що цей т/з розпочав рух не у безпосередній момент наближення т/з Chevrolet Aveo д. н. з. НОМЕР_2 , а рухався ще до цього, так як відстань від т/з Кia Rio д. н. з НОМЕР_1 до краю проїзної частини становить близько 2,14-2,15 м. При цьому підлягають врахуванню отримані пошкодження на обох автомобілях, характер, кількість та локалізація яких вказує на те, що контактування поверхонь транспортних засобів відбулося по механізму «тертя», а не «удару», оскільки в іншому випадку на автомобілях були б пошкодження іншого характеру, що узгоджується з показаннями ОСОБА_4 про те, що інший т/з «підрізав» її автомобіль.

Показання ОСОБА_3 , є нелогічними, оскільки якщо т/з під керуванням ОСОБА_4 стояв, а потім почав рух, то що в тій дорожній обстановці заважало ОСОБА_3 одразу запинити свій т/з і уникнути тим самим зіткнення, враховуючи, що місцем ДТП є житлова зона, де існують обмеження швидкісного режиму, а також те, що пошкодження на його т/з розпочинаються з правої передньої двері, тобто рух т/з Кia Rio д. н. з НОМЕР_1 не міг бути несподіваним для іншого водія, але т/з Chevrolet Aveo д. н. з. НОМЕР_2 після зіткнення проїхав ще певну відстань і тільки тоді зупинився.

Таким чином, суддею суду першої інстанції обгрунтовано взято до уваги саме показання ОСОБА_4 щодо події ДТП, так як вони в більшій мірі відповідають фактичним обставинам справи, з чим погоджується і апеляційний суд.

Враховуючи викладене, в діях ОСОБА_4 не встановлено порушень п. 2.3б, 10.1 ПДР, які б знаходились у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, оскільки не доведено, що зіткнення т/з відбулося саме через те, що вона перед початком руху не впевнилася у безпечності свого маневру, що вказує на відсутність причинного зв`язку між діями та наслідками, що настали, внаслідок чого відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому доводи апеляційної скарги про те, що т/з Кia Rio д. н. з НОМЕР_1 розпочав рух коли він проїжджав повз цей т/з, і, що саме це призвело до ДТП, не можуть бути прийнятими до уваги.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі від 26.02.2019 № 1-р/2019).

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, у зв`язку з чим постанова судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 20.09.2023 відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов