Справа № 154/2342/23 Провадження №33/802/688/23 Головуючий у 1 інстанції:Каліщук А. А.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кібальника В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кібальника В.П. на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 25.05.2023 о 00 год. 13 хв. по вул. Д. Галицького в м. Володимирі, керував автомобілем марки «Mitsubishi L200» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія за допомогою алкотестеру «Драгер» 6820», результат 0,78‰, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник Кібальник В.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у зв`язку невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що працівником поліції було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, надано не запакований мундштук, без індивідуальної упаковки. Також посилається на відсутність свідків під час пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Стверджує, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП. У зв`язку з цим просить рішення місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу у повному обсязі та просили скасувати рішення судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Положення ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, місцевим судом вказаних норм Закону дотримано.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25.05.2023 серії ААБ № 072872, 25.05.2023 об 00 год. 25 хв. по вул. Д. Галицького в м. Володимирі, керував автомобілем марки «Mitsubishi L200» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння,чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зауваження до протоколу відсутні (а.с.1).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 позитивний результат огляду 0,78‰. З такими результатами правопорушник погодився, що засвідчив власноручним підписом у відповідній графі (а.с.5).

Як вбачається з відеофіксації події, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції та проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного запису на місці зупинки. За результатами даного огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 0,78‰. На місці зупинки ОСОБА_1 повністю погодився із результатом огляду за допомогою алкотестера «Драгер» на стан алкогольного сп`яніння, жодних заперечень щодо результату огляду не було. На питання поліцейського, чи бажає проїхати на проходження огляду у медичний заклад, відмовився (а.с.7).

Отже, вказаний відеозапис повністю спростовує твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Положення ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції) визначають, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Судом не встановлено порушень працівниками поліції при огляді на стан алкогольного сп`яніння вимог ст.266 КУпАП, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є дійсним та береться судом до уваги.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про незалучення свідків працівниками поліції, то вони не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Так, положеннями ч.2 ст.266 КУпАП регламентовано, що огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. А нормами ч.4 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться в присутності поліцейського.

Так як поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису, на яких зафіксовано дії водія ОСОБА_1 , тому свідки в даному випадку не залучались відповідно до приписів ч.2,4 ст.266 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник вказує на те, що у матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення від керування транспортним засобом, однак дані доводи жодним чином не спростовують показання алкотестеру «Драгер» (а.с.6) та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому сам ОСОБА_1 повністю погодився з результатами огляду (0,78 ‰), про що поставив власноручний підпис.

Положення ст.266 КУпАП не передбачають обов`язкового складення працівником поліції письмового документу про відсторонення водія від керування транспортним засобом, а лише визначає, що особа підлягає відстороненню від керування транспортним засобом.

Допитана в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 показала, що знайому із ОСОБА_1 приблизно 20 років. За деякий час до подій вона попросила його підвезти на автостанцію у комендантську годину, оскільки таксі в такий час не можливо викликати. ОСОБА_1 приїхав до неї біля 10 години. Після чого біля 23-30 год він повіз її на автостанцію. По дорозі їх зупинили працівники поліції. ОСОБА_1 пішов у поліцейську машину, а вона пішла на автостанцію. По дорозі побачила, як ОСОБА_1 своїм автомобілем поїхав додому. За весь коли вона перебувала поруч із ОСОБА_1 , останній алкогольних напоїв не вживав, коли її підвозив ознак алкогольного сп`яніння не мав.

Апеляційний суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_3 , в тій частині, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки такі показання суперечать матеріалам справи та повністю спростовуються сукупністю таких доказів: чеком приладу «Драгер» з результатом 0,78‰(а.с.6), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому сам ОСОБА_1 погодився із результатами огляду про що поставив власноручний підпис (а.с.5) та відеозаписом з бодікамери поліцейського, згідно якого ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки результат 0,78‰, погодився з таким результатом огляду та відмовився проходити огляд в медичному закладі (а.с.7).

З урахуванням наведеної сукупності доказів, які повністю спростовують показання свідка ОСОБА_3 у відповідній частині, апеляційний суд вважає, що такі показання дані свідком з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Нові докази, які спростовували б висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції надані не були.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Кібальника В.П. залишити без задоволення, а постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 жовтня 2023року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов