Справа № 484/3356/23
Провадження № 3/484/1310/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2023 року м.Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Мельничук О.В., за участі секретаря судового засідання Голубкової Н.М., розглянув справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли 28.06.2023 року від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не є інвалідом, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

28.06.2023 р. до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №481356 від 21.06.2023 р., згідно якого 21.06.2023 року о 20.36 год. в м.Первомайськ по вул.М. Вінграновського ОСОБА_1 керував а/м «ВАЗ 2121» д/н НОМЕР_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спец тех приладу зі згоди водія Alcotest Drager ARPJ 0487. Результат 0,23%, тест №124. Від керування т/з відсторонений шляхом запирання т/з.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Сікорський М.М. не з`явилися, останній надав письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність та відсутність ОСОБА_1 , а також просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства України, прийнявши до уваги письмові заперечення та додатки до нього надані стороною захисту. В письмових запереченнях ОСОБА_2 вказав наступне.

Згідно результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», проведеного 21.06.2023 року о 20:45 год., в організмі останнього було виявлено алкоголь у розмірі 0,23 ‰.

Згідно інструкції до приладу «Drager Alcotest 6820», технічними характеристиками вищевказаного приладу передбачено похибку, в тому числі, в залежності від температури навколишнього повітря, зокрема при температурі від 25,0°C до 50,0°C зазначено можливу похибку вимірювання. Загальною похибкою приладу є, в діапазоні вимірювання від 0,00‰ до 0,40‰ = ± 0,04‰, в діапазоні вимірювання від 0,40‰ до 5,00‰ = ± 0,04%.

Вище зазначені відомості закріплено в свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1609083 22 чинне до 28.11.2023 року, газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6820», Зав № ARPJ-0487, яким 21.06.2023 року о 20 год. 36 хв. було здійснено огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Відповідно до чеку про проведення тесту на стан сп`яніння, який міститься в матеріалах справи, температура повітря була +29,0°C, а тому прилад міг зробити похибку.

Тобто, з наведеного вбачається, що технічними характеристиками газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» передбачено похибку при результатах від 0,00‰ до 0,40‰ = ± 0,04‰, а вміст алкоголю у видихаємому повітрі ОСОБА_1 складає 0,23 ‰, що входить у діапазон похибки.

Тому твердження, що ОСОБА_1 , 21.06.2023 року о 20:45 год., при проведенні огляду на стан сп`яніння, мав відповідний стан сп`яніння, є недоречним та безпідставним, так як показник технічного приладу «Drager Alcotest 6820» не перевищував допустиму норму, ураховуючи діапазон похибки.

Також, результат огляду у 0,23 ‰ не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є в межах похибки, та не тягне за собою наслідків притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, просив закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи приписи ст. 268 КУпАП та з огляду на те, що участь особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду справи є необов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Сікорського М.М.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи та надані стороною захисту докази, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутня з огляду на наступне.

Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи 21.06.2023 року о 20 год. 36 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи по вул. М.Вінграновського, м. Первомайськ, Миколаївської області, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується пройденим оглядом за допомогою технічного пристрою газоаналізатор « Drager Alcotest 6820» (Прилад ARPJ 0487, АRРА 0256) на місті, тест № 124, по результатам якого, проба на алкоголь виявилася позитивною - 0,23%, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.201.5 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно інструкції до приладу «Drager Alcotest 6820», технічними характеристиками вищевказаного приладу передбачено похибку, в тому числі, в залежності від температури навколишнього повітря, зокрема при температурі від 25,0°C до 50,0°C зазначено можливу похибку вимірювання. Загальною похибкою приладу є, в діапазоні вимірювання від 0,00‰ до 0,40‰ = ± 0,04‰, в діапазоні вимірювання від 0,40‰ до 5,00‰ = ± 0,04%.

Вище зазначені відомості закріплено в свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1609083 22 чинне до 28.11.2023 року, газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6820», Зав № ARPJ-0487, яким 21.06.2023 року о 20 год. 36 хв. було здійснено огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Відповідно до чеку про проведення тесту на стан сп`яніння, який міститься в матеріалах справи, температура повітря була +29,0°C, а тому прилад міг зробити похибку.

Тобто, з наведеного вбачається, що технічними характеристиками газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» передбачено похибку при результатах від 0,00‰ до 0,40‰ = ± 0,04‰, а вміст алкоголю у видихаємому повітрі ОСОБА_1 складає 0,23 ‰, що входить у діапазон похибки.

Разом з тим, статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле.

З переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, у нього відсутнє почервоніння очей та обличчя, хиткої ходи та не чіткої мови. Під час спілкування, ОСОБА_1 поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання, висловлював свої міркування та доводи, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Таким чином, з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю, у повітрі, що видихав водій ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами як чинного так і міжнародного права.

Отже, коли у водія були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, він заперечував вживання спиртних напоїв, був не згодний з показниками технічного приладу 0,23 проміле, що згідно норм міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю у повітрі, що видихається, винуватість водія у порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху є недоведеною поза розумним сумнівом.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 130, 221, 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутню складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: підпис. О.В. Мельничук