Справа № 146/676/21
Провадження № 33/801/19/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю адвоката Лукавського І.А.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лукавського Ігоря Анатолійовича на постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 липня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №161117, 12 травня 2021 року о 00:00 год по вул. Незалежності, в смт. Вапнярка ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 2107», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager» Тест № 1063, результат тесту 1,3 проміле, чим порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 липня 2021 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Не погодившись з постановою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Лукавський І.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки постанова суду приймалась за його відсутності, про існування оскаржуваної постанови стало відомо 02 грудня 2022 року, а апеляційну скаргу подав 07 грудня 2022 року, дотримавшись 10-тиденного строку її оскарження.

В апеляційній скарзі, посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права, вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Зазначив, що в період з 27 лютого 2021 року по 11 липня 2022 року перебував за межами державного кордону України, а тому працівники поліції склали протокол на нього, не перевіривши при цьому належним чином особу правопорушника. Просив постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови слід задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, апеляційна скарга також підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова суду приймалась за відсутності ОСОБА_1 , про існування оскаржуваної постанови стало відомо 02 грудня 2022 року, а апеляційну скаргу подав 07 грудня 2022 року, дотримавшись 10-тиденного строку її оскарження.

Враховуючи зазначені вище обставини, строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин, а тому на підставі ст.289 КУпАП він підлягає поновленню.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованим, оскільки в порушення вимог ст. 280 КУпАП суд не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні апеляційного суду був оглянутий оригінал закордонного паспорту ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія долучена до матеріалів справи, з якого вбачається, що з 27 лютого 2021 року по 11 липня 2022 року він перебував за межами державного кордону України, інших відміток закордонний паспорт не містить.

Таким чином, працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 12 травня 2021 року, не перевіривши при цьому належним чином особу правопорушника, оскільки на той час він перебував за межами державного кордону України і не міг вчинити вказане правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно п.9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення №1376: при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень); у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень); у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)).

Таким чином, працівники поліції в порушення вимог закону не вжили заходів для встановлення особи правопорушника та склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП на особу, яка не керувала транспортним засобом і на час складання протоколу перебувала за межами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню, як незаконна, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.130, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Лукавського Ігоря Анатолійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лукавського Ігоря Анатолійовича задовольнити.

Постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 13 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун