Провадження № 3/727/3619/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КпАП України.

Так, 27.10.2023 року о 13 год. 00 хв. в м.Чернівці по вул.Воробкевича, 6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 523 i» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці, підвищена жвавість). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передання тверезому водію.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КпАП України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи.

Крім того, на офіційному сайті Шевченківського районного суду м.Чернівці (https://court.gov/ua/sud2414) в розділі «Громадянам» вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані по своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, отримував СМС-повідомлення, не подав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КпАП України).

Розгляд справи у розумні строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (ст.23 КпАП України).

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відео з бодікамер поліцейського, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.3 КпАП України і його вина в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Так, згідно ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Із пункту 2.5 Правил Дорожнього руху України слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.266 КпАП України, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.10.2023 року серії ААД №035647, ОСОБА_1 27.10.2023 року о 13 год. 00 хв. в м.Чернівці по вул.Воробкевича, 6 керував транспортним засобом марки «BMW 523 i» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці, підвищена жвавість). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.130 КпАП України.

Проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до п.12 розділу 2 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння огляд на стан сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я, огляд на місці події у такому випадку не проводиться.

Також, до матеріалів справи долучено відео з відео реєстратора службового автомобіля та бодікамер поліцейських. На відео з відео реєстратора службового автомобіля видно, як працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

На відео №476063 видно, як о 13 год. 05 хв. працівниками поліції проінформували водія про те, що його було зупинено у зв`язку із тим, що наявні підстави вважати, що водій або транспортний засіб причетні до адміністративного правопорушення. О 13 год. 26 хв. ОСОБА_1 підтвердив, що він керував автомобілем.

У подальшому, видно, що під час спілкування о 13 год. 28 хв. поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога. Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Крім того, на відео зафіксовано, як о 13 год. 25 хв. ОСОБА_1 повідомив працівників поліції про те, що майже тиждень він чистий, оскільки нічого не вживає.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У зв`язку з цим, приймаючи до уваги встановлений та зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я поліцейський, у відповідності до вимог п.6 Розділу Х Інструкції від 07.11.2015 року №1395, обґрунтовано склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , в якому зазначив ознаки наркотичного сп`яніння та дії водія щодо ухилення від проходження огляду.

Згідно ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Таким чином, судом на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду та обстеження у закладі охорони здоров`я. На підтвердження зазначеного у матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявний відеозапис з бодікамер поліцейських, відмова від проходження медичного огляду зафіксована на відеозаписі з бодікамери поліцейського.

Оцінивши докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що вони зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, його майновий та сімейний стан.

Пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також, про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, конфіскація транспортного засобу є допустимою тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, за яке встановлена відповідальність ч.3 ст.130 КпАП України. Не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до ст.41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.

Як вбачається із матеріалів справи, автомобіль «BMW 523 i» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 .

Крім того, як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернівецькій області (філія ГСЦ МВС) №31/24/2826-08-2023 від 13.11.2023 року, відповідно до облікових даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС, станом на 09.11.2023 року, за громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зареєстрований транспортний засіб марки «BMW 523 i» д.н.з. НОМЕР_1 .

За таких обставин, конфіскацію даного транспортного засобу, як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3ст.130 КпАП України, не можна накладати на ОСОБА_1 , який вчинив відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, суд накладає адміністративне стягнення на ОСОБА_1 як на водія у межах санкції ч.3 ст.130 КпАП України у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, розмір та строк яких відповідно у санкції визначено безальтернативно без вилучення транспортного засобу.

Згідно з ч.3 ст.30 КпАП України, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.317-1 КпАП України особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Враховуючи те, що постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04.07.2023 року у справі 725/4207/23, яка набрала законної сили 17.07.2023 року, на ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст.36 КпАП України накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КпАП України та постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.06.2023 року у справі 727/6344/23, яка набрала законної сили 10.07.2023 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. 00 коп. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, і він до закінчення строку дії стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами вчинив нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, вважаю за необхідне на підставі ч.3 ст.30 КпАП України до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нового адміністративного правопорушення, приєднати невідбуту частину такого стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04.07.2023 року та постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.06.2023 року.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, 130, 245, 283-285 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.3 КпАП України і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (років) років, без конфіскації транспортного засобу.

На підставі ч.3 ст.30 КпАП України до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного даною постановою, приєднати невідбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04.07.2023 року та постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.06.2023 року та остаточно накласти на ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 17 років 2 місяця 27 днів.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів із дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Одовічен Я.В.