ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/6411/23

провадження № 3/0285/4380/23

18 грудня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді Помогаєва А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Ковальчук М.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Осадчук Т.С.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника потерпілої Купця Б.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_1 , розлучений, не працює,-

за ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу від 12.10.2023 ОСОБА_1 близько 11 год 30 хв. 10.10.2023, перебуваючи за місцем проживання вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 , висловлював образи та погрози на її адресу словами нецензурної лайки, що є психологічним насильством.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечував. Пояснив, що колишня дружина ОСОБА_2 сама постійно вчиняє сварки, після чого викликає поліцію та подає заяви про насильство в сім`ї. За зверненням ОСОБА_2 судом встановлено обмежувальний припис, за умовами якого ОСОБА_1 залишив будинок, який належить йому на праві власності, а в ньому продовжує проживати ОСОБА_2 . На теперішній час ОСОБА_1 проживає у сусідньому будинку на суміжній земельній ділянці. Вважає, що ОСОБА_2 безпідставно користується домоволодінням по АДРЕСА_1 . 10.10.2023 між ними сталась сварка через те, що ОСОБА_1 , не порушуючи обмежувального припису щодо заборони наближення до ОСОБА_2 , перебуваючі на земельній ділянці за місцем фактичного проживання, звернувся до ОСОБА_2 , яка перебувала на городі, що розташований поруч зі спірним будинком, з повідомленням про свій намір зняти колишню дружину з реєстрації за адресою в будинку, власником якого він є. ОСОБА_2 агресивно відреагувала на це повідомлення та почала висловювати образи та погрози словами нецензурної лайки. З мотивів помсти, з метою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 викликала поліцію. Крім того, посилався на факт проживання в належному йому будинку, без його згоди, стороннього чоловіка, з яким колишня дружина має близькі стосунки. Дана обставина викликає його незадоволення, як власника, та, на його думку, суперечить моральним засадам суспільства. У якості доказу надав диск з файлами відео та фото фіксації подій на території спірного володіння, які суд визнав неможливим досліджувати у судовому засіданні.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 систематично вчиняє сварки, під час яких висловлює образи та погрози. Вважає агресивну поведінку колишнього чоловіка немотивованою.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтвердили факт конфліктних стосунків між колишнім подружжям ОСОБА_6 .

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення присутніх осіб, суд дійшов висновку про відсутність пскладу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , з наступних підстав.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП встановлено відповідальність за повторне вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи фактичне настання фізичної, психологічної або матеріальної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно завдається шкода.

Отже, самі по собі нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення в тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як встановлено судом, 10.10.2023 об 11 год 30 хв на земельній ділянці між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , сталася сварка між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які один одному висловлювали образи словами нецензурної лайки. Приводом для сварки став триваючий цивільно-правовий спір щодо розпорядження спільним майном подружжя, шлюб якого розірвано.

Встановлені обставини не дозволяють зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки ввідсутні докази про завдання шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

При цьому, конфліктна ситуація між сторонами та висловлювання нецензурною лайкою, за відсутності доказів на підтвердження завдання або можливості завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди психічному здоров`ю в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Будь-яких доказів, окрім пояснень ОСОБА_2 , на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За відсутності достатніх доказів вчинення правопорушення, суд не вбачає підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 173-2, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальностіі за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня оголошення.

Суддя А.В. Помогаєв