Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2023 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директор ТзОВ «Експерс Логістика України»,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Також стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він, перебуваючи на посаді директора ТзОВ «Експрес Логістика України», порушив встановлені терміни виплати у повному обсязі усіх складових заробітної плати при звільнені 17.05.2023 водія ОСОБА_3 , що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 04.09.2023 складала 6480,84 грн., а саме: заборгованість по заробітній платі за травень 2023 року в розмірі 6217,30 грн., нарахована компенсація за невикористану відпустку за 5 календарних днів у розмірі 1833,35 грн., чим порушено вимоги ч.1 ст.10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що при звільненні 17.05.2023 ОСОБА_3 із посади водія ТзОВ «Експрес Логістика України», про що останнього в цей же день повідомлено по телефону, ним як директором товариства, не було здійснено виплату останньому усіх складових заробітної плати. Зазначає, що це сталося з вини працівника, оскільки він умисно не прийшов для проведення з ним розрахунку, і в подальшому звернувся до суду із позовом до підприємства про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 та його захисник Хомич О.В. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про причини неявки апеляційний суд не повідомили, хоча належним чином та завчасно повідомлялись про дату, час місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою від 23.11.2023 (а.с.64). Жодних клопотань від них про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно приписів ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Так, будучи допитаним в суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав частково, суду пояснив, що дійсно при звільненні 17.05.2023 року ОСОБА_3 із посади водія ТзОВ «Експрес Логістика України» ним, як директором товариства, не було здійснено виплату останньому усіх складових заробітної плати. Проте, це сталося з вини працівника, оскільки він не прийшов для проведення з ним розрахунку. Натомість, повна виплата заробітної плати ОСОБА_3 була проведена 04.09.2023 року.

Частиною 1 статті 41 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, підтверджується даними що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № ЗХ/ВЛ/25028/017/П/ПТ від 05 вересня 2023 року, в якому викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та в якому останній в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, власноручно написав «Порушення усунуто під час перевірки, надалі дотримуватимусь законодавства про працю» (а.с.1,2).

Таким чином на час проведення перевірки ОСОБА_1 не заперечував факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

В акті складеному за результатами проведення позапланового контролю щодо додержання вимог законодавства у сфері праці №ЗХ/ВЛ/25028/017 від 05.09.2023, в якому зазначено, що виявлено порушення вимог ч.1 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Які полягали у тому, що при звільнені 17.05.2023 року ОСОБА_3 із посади водія ТзОВ «Експрес Логістика України» останньому не було виплачено усіх складових заробітної плати. Розрахунок із ОСОБА_3 було проведено 04.09.2023 року. В період з 17.05.2023 року по 04.09.2023 року ОСОБА_1 обіймав посаду директора ТзОВ «Експрес Логістика України». Даний акт є чинним, ОСОБА_1 не оскаржувався та будь-які зауваження останнім до такого не вносилися (а.с.3-9).

Крім того, ОСОБА_1 зі змістом даного акту ознайомився та погодився з його змістом про що власноручно написав «зауважень, заперечень немає» (а.с.3-9).

Згідно наказу ТзОВ «Експрес Логістика України» № 17/05/23-1 від 17.05.2023, на підставі якого ОСОБА_3 було звільнено із посади водія вантажного автомобіля вказаного Товариства. Даним наказом також вирішено виплатити звільненому працівнику аванс за травень 2023 року в сумі 4427,50 грн., заробітну плату за два робочі дні у травні 2023 року та грошову компенсацію за всі невикористані ним дні щорічної основної відпустки за період роботи з 10.03.2023 року по 17.05.2023 року (а.с.17).

Дані докази є належними та допустимими. Жодних доказів на спростування вказаних обставин стороною захисту не надано.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують сукупності вищенаведених доказів, якими доводиться вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину та правильність висновків місцевого суду.

Таким чином, будь-яких порушення норм процесуального права, які б вплинули на правильність прийнятого рішення і могли бути підставою для скасування постанови із закриттям провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим підстави для скасування постанови та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2023 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов