Єдиний унікальний номер 448/1812/23
Провадження № 3/448/1011/23
П О С Т А Н О В А

15.11.2023 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Відділення поліції №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого оператором «Хідновицький Газопромисил»,

за ч.3 ст.154 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Мостиського районного суду Львівської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.154 КУпАП.

Із протоколу про вищевказане адміністративне правопорушення серії ВАД №027519 від 05.10.2023 року, складеного ПОГ СВГ ВП Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області Сютиком О.В. щодо ОСОБА_1 відомо, що останній 21.09.2023р. о 10:40год. утримуючи незареєстровану собаку невідомої породи у АДРЕСА_1 , допустив вигул собаки без нагляду, без повідка та намордника поза межами огородженої території у невідведеному для цього місці, внаслідок чого заподіяно шкоду здоров`ю гр. ОСОБА_2 та її майну.

Вказано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги абз.4 ч.7 ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» та його дії кваліфікованого за ч.3 ст.154 КУпАП.

Проаналізувавши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що орган державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Згідно ст.280 КУпАП підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст.154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Диспозиція цієї статті є бланкетною, тому при її застосуванні необхідно викласти суть правопорушення, виходячи з ч.1 ст.154 КУпАП, з посиланням на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи, а також зазначенням кваліфікуючих ознак, передбачених ч.3 даної статті.

Так, диспозицією ч.3 ст.154 КУпАП передбачено адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Отже діяння, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.154 КУпАП є адміністративним правопорушенням з матеріальним складом, що зобов`язує особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення встановити подію такого правопорушення, тобто діяння, що підпадає під ознаки ч.1 ст.154 КУпАП, факт завдання шкоди потерпілій особі та причинний зв`язок між завданою шкодою та діянням особи, якій інкриміновано у вину дане правопорушення.

Однак в протоколі серії ВАД №027519 від 05.10.2023 року про адміністративне правопорушення не зазначено (не розкрито) суть правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 виходячи із диспозиції ч.3 ст.154 КУпАП, із зазначенням заподіяної шкоди потерпілій особі (якому саме майну вона заподіяна та в чому вона виражалась) і зазначенням (опису) шкоди її здоров`ю.

Крім того, санкцією ч.3 ст.154 КУпАП передбачене додаткове покарання у вигляді конфіскації тварини.

Також, частиною 1 ст.265-5 КУпАП передбачено, що за наявності підстав вважати, що власником тварини вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації тварини, особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративні правопорушення відповідно до статей 88-1, 89 та 154 цього Кодексу, тимчасово вилучає тварину до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення. Про тимчасове вилучення тварини складається протокол або робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи відсутні дані про собаку, яку необхідно конфіскувати (порода окрас, кличка, паспорт собаки та інші відомості, по яких така може бути ідентифікована), що в подальшому може ускладнити виконання постанови у разі накладення цього виду стягнення, як і відсутні документи, які б підтверджували факт вилучення тварини.

Дані обставини унеможливлюють повний та всебічний розгляд справи та позбавляють суд можливості з`ясувати всі обставини справи і вирішити справу по суті Крім того, в подальшому при виконанні постанови суду внаслідок зазначених вище обставин можуть виникнути всякого роду сумніви чи протиріччя.

Крім того, як зазначалось вище, вказаний протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 027519 від 05.10.2023 року стосовно ОСОБА_1 складено поліцейським за частиною 3 статті 154 КУпАП.

Статтею 213 КУпАП визначено органи (посадових осіб), які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 214 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб).

Відповідно до частини 1 статті 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, крім іншого, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 154 КУпАП.

За змістом статті 221 КУпАП до повноважень суду належить розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 154 КУпАП, а відповідно до статті 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 154 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо імплементації положень деяких міжнародних угод та директив Європейського Союзу у сфері охорони тваринного та рослинного світу» №1684-IX від 15 липня 2021 року статтю 154 КУпАП викладено в новій редакції, зокрема, доповнено частиною третьою, яка введена в дію з 08 листопада 2021 року.

При цьому, законодавцем не внесено зміни до статті 221 КУпАП, яка визначає підвідомчість справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються судами.

Варто зазначити, що визначення правильної юрисдикції того чи іншого спору має важливе значення. З цього приводу, в пункті 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «всю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

У пункті 25 цього ж рішення, Суд вказав, що у пунктах 107-109 рішення у справі «Коем та інші проти Бельгії» (що зазначалось вище) Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

Велика Палата Верховного Суду у своїй правовій позиції сформульованій у постанові від 11.02.2021 у справі №11-1219сап19 зазначила, що норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення протоколу й належного виконання вимог статті 256 КУпАП у частині забезпечення присутності порушника в суді. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить.

Зазначені недоліки не дають можливості суду прийняти рішення у відповідності до вимог ст.245 КУпАП та надати об`єктивну оцінку діям особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, виходячи з вищевказаних положень КУпАП та рішень ЄСПЛ, положеннями статті 221 КУпАП не передбачено компетенції на розгляд справ суддями районних, районних у місті чи міськрайонних судів про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статтею 154 КУпАП, а тому суд не вбачає підстав для іншого висновку, як для повернення матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 154 КУпАП до ВП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, для належного оформлення.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.245, 256, 278, 280 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, - повернути до Відділення поліції №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.В. Кічак