Справа № 347/2550/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю. С., з участю особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Косівського районного відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працює лікарем в Коломийській ЦРЛ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

11.09.2023 року до Косівського районного суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 588902 від 07.09.2023 року, щодо ОСОБА_1 , який порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту:

«07.09.2023 року о 10 год.15 хв. В с. Космач, уч. Рушір, водій т/з Опель Вектра д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції результаті чого здійснив зіткнення з т/з Сітроен д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_2 , який рухався навпроти. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив. Ствердив, що в той день, як і кожного дня, їхав з своєю дружиною з с. Космач в сторону с. Яблунів на роботу, оскільки працює в Коломийській ЦРЛ. Рухаючись по центральній дорозі, він підїжджав до моста, де є звуження дороги, і двом транспортним засобам важко розминутись. В цей час підїжджаючи до моста. Перд його транспортним засобом їхав великий був, за яким рухався ОСОБА_1 на своєму транспортному засобу. Ділянка дороги до моста є заокругленою із закритим поворотом. Вже коли ОСОБА_1 був на початку моста, відчув удар автомобіля з іншим транспортним засобом Сітроен. Аль- ОСОБА_3 вважає, що в його діях відсутній склад, оскільки він їхав по своїй смузі руху, та вже перебував на мості, коли заїхав інший транспортний засіб, який не надав перевагу в русі його транспортному засобу.

Захисник Беньковський В.А. в судовому засіданні ствердив, що схема ДТП яка міститься в матеріалах справи є недопустимою, оскільки не відповідає вимогам з Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів, а відтак є неналежним та недопустимим доказом. Вважає, що в діях іншого водія є порушення правил дорожнього руху, який на великій швидкості руху вїхав на завужену ділянку дороги, на якій вже перебував транспортний засіб ОСОБА_1 . Також захисник ствердив, що дані вказані у схемі ДТП є некоректними, без привязки до обєктів, ширина дороги не відповідає дійсності, на схему не відображено хто з учасників ТП кермував яким автомобілем, що дало б змогу ідентифікувати їх на схемі ДТП. На схемі ДТП зазначено про наявність дорожньої розмітки, що не відповідає дійсності, оскільки такої розмітки там не існує. Більше того, складаючи схему ДТП працівник поліції, жодним чином не відобразив дані про звужену ділянку дороги. Захисник надав в судовому засіданні фотографії з місці дорожньо-транспортної пригоди, а також фотографії моста, та ділянки дороги яка прилягає до місця ДТП. Просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 ствердила, що в той день їхала разом із своїм чоловіком ОСОБА_1 з с. Космач, в напрямку с. Яблунів. Коли вони підїжджали до моста, ділянка дороги почала звужуватись. Коли автомобіль вже був на мості, вони раптом відчули удар, оскільки ні звідки на великій швидкості раптом зявився транспортний засіб Сітроен. Свідок ствердила, що вона часто їздить вказаною дорогою з чоловіком. Вважає, що саме водій сітроен винуватий у П, оскільки він рухався на великій швидкості, що не дозволено у тому місці, оскільки міст є доволі вузьким, і розминутись двом транспортним засобам важко.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що в той день їхав через міст в сторону с. Космач, та відчув зіткнення в його транспортний засіб. Вважає, що саме дії водія ОСОБА_1 призвели до ДТП, який не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної дистанції, та допустив зіткнення. ОСОБА_2 ствердив, що він намагався якомога ближче спрямувати автомобіль до узбіччя, однак зіткнення не вдалося уникнути.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_5 який оформлював матеріали ДТП, ствердив, що на його переконання винуватим у ДТП є громадянин ОСОБА_1 . Працівник поліції ствердив, що зіткнення відбулося на дорозі, а не на мості. Щодо схеми дорожньо- транспортної пригоди, то не змін пояснити, чому у ній не вказано про приналежність транспортних засобів учасникам ДТП, що не дозволяє в повній мірі ідентифікувати транспортні засоби на дорозі. Щодо бланку схеми ДТП, то поясни, що в його управління лише такі бланки. Проте, що в казані бланки не відповідають Інтрукції, інспектору не відомо. Також інспектор ствердив, що на місці пригоди була дружина ОСОБА_1 , яка частково розмовляла з ним українською мовою, а частково перекладала, оскільки водій є іноземцем. Іспектор ствердив, що на місці ДТП відбувалось фотографування та відеофіксація, однак про те, що вказані докази слід надавати суду до матеріалів адміністративних справ, йому не відомо.

Заслухавши доводи учасників ДТП, перевіривши письмові пояснення осіб, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на таке

Окрім протоколу серії ААД від 588902 від 07.09.2021 року, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні:

- схема дорожньо-транспортної пригоди від 07.09.2023 року;

- електронна реєстрація повідомлення про ДТП що відбувлся 07.09.2023 року;

- письмові пояснення ОСОБА_1 ;

- письмові пояснення ОСОБА_4 ;

- пиьмові пояснення ОСОБА_2 ;

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 на іноземній мові;

Відповідно до вимог п. 12.1 13.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктом правопорушення є учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному (абз. 87 п. 1.10 Правил дорожнього руху). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП є правопорушенням з матеріальним складом, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони якого є шкідливий матеріальний наслідок - спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, суд зауважує, що до адміністративних матеріалів додано схему ДТП, на якій відображено автомобілі під номерами 1 та 2. При цьому схемі не зазначено кому з водіїв який автомобіль належить, що не дає в повній мірі суду ідентифікувати транспортні засоби з прив`язкою до водії. Крім того, на вказаній схемі дорожньо-транспортної пригоди, зазначено що ширина дороги становить 5 м. Однак такий факт не відповідає дійсності, оскільки обидві сторони ствердили, що ділянка дороги на якій сталася ДТП є завуженою, оскільки сходиться до моста. Більше того, обидва учасники ДТП ствердили, що на ділянці дороги де відбулося ДТП відсутня дорожня розмітка. Захисником було додано фототаблиці і зображенням місця на якому відбулася ДТП. Суд зауважує, що ділянка дороги до моста містить дві смуги руху, при цьому ближче до моста, і сам міст є ділянкою дороги із завуженням. Так, адвокатом було надано диск з відеофайлом замірів ширини моста. При цьому ширина моста становить 4 м., що жодним чином не відповідає замірам які відображені в схемі ДТП. Суд звертає увагу, що згідно фото 3 завуження ділянки дороги до моста має місце з обох смуг рівномірно, при цьому дорожні розмітка на мосту відсутня. Однак в матеріалах справи, жодним чином не відображено ні самого моста, ні ділянки з завуженням, ні даних про те, що дорожня розмітка відсутня.

Крім того, суд звертає увагу, що відображення транспортних засобів на схемі ДТП, як і саме місце ДТП не відповідають тим даним які зафіксовані на фотографіях наданих адвокатом.

Суд вважає слушними зауваження адвоката, про те, що схема ДТП не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395.

А відтак, суд не може визнати належним та допустимим доказом схему ДТП, що міститься в матеріалах справи.

В судовому засіданні інспектором Томин Р.Д. ствердив, що під час оформлення адміністративних матеріалів здійснювалось фотографування та відеофіксація на бодікамери працівника поліції, однак жодних доказів фотофіксації чи відеофіксації працівниками поліції не надано.

В судовому засіданні 30.11.2023 року потерпілий ОСОБА_2 ствердив, що в нього наявні фотографії з місця ДТП, про те, в наступне судове засідання на 05.12.2023 року потерпілий не з`явився, про причини неявки не повідомив, фотографії з місця ДТП ля повного та об`єктивного розгляду судом справи, не надав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак до протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, уповноваженою особою не було надано належних та допустимих доказів, які б дозвоили суду в повній мірі зясвати обставини події ДТП, що мала місце 07.09.2023 року.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в законодавчих актах України, зокрема, в КПК України, в ст. 17 якого зазначається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 ст. 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно роз`яснень, які містяться в абз. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 588902 від 07.09.2023 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Ю. С. Кіцула