Справа №: 343/1768/23
Провадження №: 3/0343/966/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

24 липня 2023 року в Долинський районний суд Івано-Франківської області поступили матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 252185 від 16.07.2023, ОСОБА_2 16 липня 2023 року о 23:10 год в с. Старий Мізунь по вул. Січових Стрільців керував мотоциклом марки "Jinlun J4 150-5", н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та від проходження такого в медичному закладі ОСОБА_2 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

З метою отримання підтверджуючих даних про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ОСОБА_2 та підтвердження факту належного повідомлення про розгляд адмінматеріалів, які складені відносно нього, суддею було подано відповідний запит у Єдиний державний демографічний реєстр, згідно з даними з якого особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не встановлено. Вказана особа не отримувала і посвідчення водія, на що вказує відповідь з територіального сервісного центру МВС № 4642 у Львівській області № 567 від 08.08.2023. При цьому у вказаній відповіді зазначено про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який отримував посвідчення водія. Згідно з даними з відповіді № 218721 від 08.08.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру, у АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою суду від 11 вересня 2023 року адміністративний матеріал, який скеровано до суду відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернуто до відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області для належного оформлення.

22 вересня 2023 року в Долинський районний суд Івано-Франківської області повторно поступили матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , до яких долучено рапорт працівника поліції від 22.09.2023, в якому вказано, що 16.072023 біля 23:10 год в с. Старий Мізунь по вул. С.Стрільців був виявлений мотоцикліст, який керував мотоциклом на іноземній реєстрації. Під час встановлення особи водія по базі ІПНП було допущено помилку в першій літері прізвища водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча суд вживав заходи щодо належного його повідомлення про дату, час та місце слухання справи у встановленому законом порядку шляхом направлення поштових рекомендованих повідомлень (а.с. 28-30, 32-35, 46, 49) за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 22), а також шляхом опублікування виклику до суду на офіційному сайті "Судова влада України" (а.с. 37, 48).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (пункт 69).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Таким чином, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді й утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені Законом для прискорення процедури слухання.

Однак, ОСОБА_1 до суду не з`явився, жодних клопотань не подав, про поважність причин неявки не повідомив, як і не подав підтверджень про неможливість з`явитись до суду, що свідчить про його свідоме ухилення від явки в судове засідання та нехтування своїми обов`язками.

Враховуючи вищезазначені обставини та вимоги ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності

ОСОБА_1 . Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення до суду надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 252185 від 16.07.2023, який складений на ім`я ОСОБА_2 , в якому викладена суть адміністративного правопорушення. Посвідчення водія не вилучалося, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. у протоколі вказано, що від дачі пояснень та від отримання копії протоколу ОСОБА_2 відмовився (а.с.1). Згідно з рапортом від 22.09.2023 (а.с. 25), вказаний протокол складено відносно ОСОБА_1 , тому на підтвердження направлення копії протоколу на вимогу суду працівниками поліції надано супровідний лист (а.с. 45) та квитанцію про відправлення рекомендованого листа (а.с. 41), який згідно з даними офіційного сайту Укрпошти знаходиться у точці видачі/доставки в м. Дрогобич (а.с. 49), тобто дані про його вручення адресату відсутні;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 16.07.2023, в якому виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, почервоніння обличчя. У графі "результати огляду на стан сп`яніння" вказано "відмовився", у графі "З результатами згоден" зазначено " ОСОБА_3 відмовився" (а.с. 2);

- направлення, складене о 23:29 год 16.07.2023 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську БЛ, в якому прізвище, ім`я та по батькові водія транспортного засобу, який направляється на огляд вказано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Особу ОСОБА_2 встановлено згідно бази ІПНП. Виявленими поліцейським ознаками сп`яніння зазначено різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, почервоніння обличчя. У графі "Огляд проводився за допомогою" вказано "газоаналізатор "Драгер 6820", у графі "Результат огляду" - "відмовився" (а.с. 3);

- рапорт поліцейського СРПП ВП № 1 (м. Долина) Іваника Т.Б. від 16.07.2023, в якому зазначено, що 16.07.2023 близько 23:10 год у с. Старий Мізунь по вул. Січових Стрільців був виявлений мотоцикліст, який керував транспортним засобом марки "Jinlun J4 150-5", н.з. НОМЕР_1 . Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, почервоніння обличчя. Водій на місці зупинки відмовився проходити тест на факт перебування в стані алкогольного сп`яніння за допомогою Газоаналізатор Alcotest 6820, також відмовився проїхати в найближчий лікувальний заклад для встановлення факту перебування в алкогольному сп"янінні (а.с.5);

- постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 15.07.2023, яка не має жодного відношення до події, яка мала місце 16.07.2023 (а.с. 7), тому суд не бере її до уваги;

- свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5646, яке чинне до 28.09.2023, та свідчить, що Газоаналізатор Alcotest 6820 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 (а.с. 8);

- відеозапис на оптичному диску DVD-R 16х4,7GB (а.с. 9), на якому містяться чотири відеозаписи:

на відеозаписі 0000000__0011 16.07.2023 з 23:12 до 23:27 зафіксовано спілкування працівника поліції з чоловіком, який представляється ОСОБА_1 та пред`являє свої документи, в тому числі паспорт громадянина України, посвідчення учасника бойових дій. Поліцейський запитує, чи вживав він алкоголь та чи готовий пройти тест на факт вживання алкоголю. Чоловік заперечує факт вживання алкоголю, вказує, що він не відмовляється від проходження огляду та зазначає, що він пішохід. Просить викликати швидку та дати йому корвалол, валідол, оскільки його турбує серце. Також чоловік пояснює, що його мотоцикл поламався, а він, побачивши, що стоїть автомобіль з увімкненою аварійкою, намагався з`ясувати, чи не потрібно комусь надати допомогу, оскільки він є полковником медичної служби. Поліцейський з`ясовує, чи буде чоловік все ж таки проходити тест на факт вживання алкоголю та чи буде їхати у лікувальний заклад, чи відмовляється від цього, на що останній зазаначає, що ні від чого не відмовляється, просить повернути йому його документи. Інспектор вказує, що чує запах алкоголю чи ще чогось, на що чоловік вказує, що алкоголь не вживав, прийняв корвалол. Просить викликати йому швидку;

на відеозаписі 0000000__0012 продовжено фіксування, під час чого ОСОБА_1 вказує, що він ще два роки тому приїхав з Америки та перебуває у складі іноземного легіону. Йому поліцейський пропонує пройти тест на визначення факту вживання алкоголю на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер 6820, на що чоловік вказує, що він ішов пішки, то чому він повинен проходити огляд. Інспектор поліції повідомляє, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП та відправляється до службового автомобіля для складення адмінматеріалів;

на відеозаписі 0000000__0013 продовжено фіксування, під час чого поліцейський роз`яснює чоловіку право на перекладача, адвоката та зміст ст. 63 Конституції України. У цей час останній розмовляє по телефону та просить йому не заважати. Поліцейський повертається до службового автомобіля та продовжує складати адмінматеріали (заповнює протокол);

на відеозаписі 0000000__0014 продовжено фіксування складення адмінматеріалів, поліцейський повертає чоловіку документи, вказує, що його відсторонено від керування транспортним засобом, а також повідомляє зміст протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Інспектор пропонує отримати копію протоколу, на що останній зазначає, що він не розуміє нічого, що поліцейський розцінює як відмову від отримання.

V. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

КУпАП визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення і рішення (постанови), що приймається в конкретній справі.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати всі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які, відповідно до чинного законодавства, представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до ст. 251, 254 КУпАП, обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини","Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, працівники поліції повинні представити суду докази того, що вони встановили факт керування транспортом особою, в якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, дотримуючись встановленого законом порядку, запропонували особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі, на що вказана особа погодилася або ж відмовилися, і відповідно у випадку проходження такого огляду він повинен бути належним чином зафіксований та може бути доказом, що підтверджує вину особи.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 252185 від 16.07.2023 у провину ОСОБА_2 , хоча чоловік представився як ОСОБА_1 , поставлено те, що: «він 16 липня 2023 року о 23:10 год у с. Старий Мізунь по вул. Січових Стрільців керував мотоциклом марки "Jinlun J4 150-5", н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та від проходження такого в медичному закладі ОСОБА_2 відмовився».

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що рух мотоцикла під керуванням ОСОБА_1 не було зафіксовано. При цьому останній на відеозаписі неодноразово вказує на те, що його мотоцикл несправний, він не їхав на ньому, а є пішоходом. Однак, отримавши заперечення факту керування транспортним засобом, працівники поліції не вжили заходів, щоб відібрати пояснення в присутніх осіб, яких зафіксовано на відеозаписі, хоча такі б дали змогу пересвідчитися в істинності чи хибності тверджень про керування транспортним засобом тією чи іншою особою.

Тобто будь-яких беззаперечних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у судове засідання не надано, а протокол про адміністративне правопорушення, в якому таке вказано, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Інші ж матеріали (акт огляду та направлення) також не несуть інформації про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адмінправоврушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки складені такі на ім`я ОСОБА_2 і про помилкове написання прізвища особи не йдеться у рапорті від 22.09.2023.

Крім того суд звертає увагу і на формальність підходу працівників поліції до оформлення адмінматеріалів. Так, з відеозапису вбачається, що чоловік пред`явив інспектору поліції на підтвердження своєї особи декілька документів, неодноразово вказував на те, що він є ОСОБА_1 , проте протокол поліцейський складає на ОСОБА_2 . Саме на ім`я такої особи ОСОБА_1 було оголошено зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 252185. За таких обставин інспектор пропонує останньому отримати копію протоколу та його слова про те, що він нічого не розуміє, трактує як відмову від отримання такого. При цьому на відеозаписі, який вівся безперервно, не зафіксовано, щоб працівник поліції пропонував ОСОБА_1 надати свої пояснення, хоча у протоколі вказано, що від дачі таких особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, відмовилася згідно зі ст. 63 Конституції України. Крім того, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 пред`явив копію іноземного паспорта, частково розмовляв іноземною мовою, працівник поліції право на перекладача роз`яснив формально (вказав, що йому і так такого не потрібно, оскільки він має паспорт громадянина України), під час того, як останній розмовляв по телефону.

Також суд зазначає, що до адмінматеріалів не долучено доказів вручення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, а надано тільки дані про його направлення, якими не підтверджено самого факту отримання, що є істотним порушенням права на захист, оскільки фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП.

Таким чином, наведені факти, відповідно до ст. 62 Конституції України, повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 та дають підстави стверджувати про відсутність беззаперечних доказів вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не була доведена належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом, тому провадження у справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та, керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя С.М. Монташевич