Справа № 490/358/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2023 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В., розглянувши протоколи про вчинення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, працюючим в УПП в Миколаївській області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
04.01.2023 року відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол серії ААБ №327177 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до вказаного протоколу, 03.01.2023 року о 23 год. 37 хв., у м. Миколаєві, просп. Героїв України, 91, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Mitsubishi Lancer X", д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 2.3 "б", 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), рухався зі сторони вул. Шкільна в бік мікрорайону Матвіївка, був неуважним, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, при виявлені перешкоди в русі не вчинив заходів безпечного об`їзду або повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на нерухомий об`єкт, після чого автомобіль здійснив декілька перекидань та відбулося зіткнення із пам`ятником архітектури "Стела". Внаслідок ДТП транспортний засіб і пам`ятник архітектори отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. За дані дії передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Крім цього, 04.01.2023 року відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол серії ААД №140677 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вказаного протоколу, 03.01.2023 року о 23 год. 37 хв., у м. Миколаєві, просп. Героїв України, 91, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом "Mitsubishi Lancer X", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. В установленому законом порядку, проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі водій відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. За дані дії передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою суду від 23.10.2023 року вказані протоколи про адміністративні правопорушення з додатками були об`єднані в одне провадження.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Зазначив, що не керував транспортним засобом, а за кермом знаходився його знайомий - ОСОБА_2 .
Представник ОСОБА_1 - адвокат Іванішин І.В., просив провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказав, що ОСОБА_1 був доставлений в ЛШМД з чисельними травмами, отриманими внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим не усвідомлював про що його питають працівники патрульної поліції. При цьому вказав, що після дорожньо-транспортної пригоди поліцейськими не було належним чином встановленому особу, що керувала транспортним засобом.
Допитаний в судовому засіданні як свідок - ОСОБА_2 , пояснив, що увечері 03.01.2023 року, повертаючись додому, зустрів ОСОБА_1 , який придбав новий автомобіль. Йому захотілося проїхатися на ньому, у зв`язку з чим він сів за кермо. В цей час, ще один їх знайомий ОСОБА_3 сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_1 знаходився на задньому сидінні автомобіля, після чого вони почали рух. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 відволікся, він переплутав педалі, втратив керування транспортним засобом та потрапив в дорожньо-транспортну пригоду. Після того, як він почув сирену швидкої медичної допомоги, залишив місце ДТП. Зазначив, що за кермом в момент аварії перебував саме він, а ОСОБА_1 знаходився на задньому сидінні.
Також в судовому засіданні був допитаний як свідок ОСОБА_4 , який зазначив, що йому зателефонувала дружини ОСОБА_1 і вказала, що її чоловік потрапив в ДТП. Після того, як він прибув на місце аварії, то виявив, що ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження і перебуває на задньому сидінні транспортного засобу. В цей час на місці дорожньо-транспортної пригоди знаходився ОСОБА_2 , який розповів, що сталося та вказав, що саме він був за кермом транспортного засобу.
Дослідивши матеріали справи, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , а також свідків, суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Для забезпечення безпеки дорожнього руху, згідно з п. 2.3 "б" Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пункт 12.1 ПДР України вказує на те, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Пунктом 12.3 ПДР України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.
Положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП закріплено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно п. 3 р. 3 Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду, згідно п. 4 р. 4 Інструкції, є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Пунктом 2.5 ПДР України визначено те, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З долученого до протоколу відеозапису вбачається, що працівниками патрульної поліції не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Крім цього, відеозапис розпочинається з моменту перебування останнього у лікарні, де йому надають медичну допомогу. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору або проїхати до медичного закладу для проходження огляду. При цьому ОСОБА_1 виглядає хворобливо, на запитання реагує сповільнено.
При цьому, відповідно до копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №56/11, у ОСОБА_1 була діагностовано тупа травма живота з розривом селезінки, внутрішньочеревна кровотеча, заочеревинна гематома великих розмірів, забій лівої нирки, посттравматична ерозія рогівки в оптичній зоні, перелом VI-VIII-X ребер зліва.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, яка зафіксована на відеозаписі, не може слугувати беззаперечним доказом вини особи у вчинені адміністративного правопорушення, вважаючи на чисельні травми, отриманні ним під час дорожньо-транспортної пригоди.
Крім цього, враховуючи те, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджується лише поясненнями ОСОБА_6 та спростовується поясненнями свідків, а також самого ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про неможливість встановлення факту керування транспортним засобом поза розумним сумнівом. Інші докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.І ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.(«Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08. рішення від 20.09.2016р.)
Статтею 7 КУпАП передбачено те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За такого, суддя приходить до висновку щодо необхідності закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись п. 1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 266, 280, 283-285 КУпАП -
Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів.
СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН