ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/9195/23

Номер провадження 3/495/3185/2023

20 листопада 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Червинській І.В.,

за участю:

представника особи, що обвинувачується

у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 ,

свідка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання матеріали, які надійшли від НОМЕР_1 прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), суд

ВСТАНОВИВ:

02.09.2023 року о 17 год. 00 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» було виявлено гр. України ОСОБА_3 (Одеська область, Білгород-Дністровський район в районі прикордонного знаку № 0613 км 59 + 600), який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України у складі групи осіб з території України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску через державний кордон України та без дозволу відповідних органів влади, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України», ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль».

Такими діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився.

Його представник адвокат Пірог С.В. спростовував доводи, що викладені у протоколі. Зазначив, що ОСОБА_3 вину не визнає, долучені до протоколу пояснення були написані ним під диктовку працівником прикордонної служби. ОСОБА_3 рухався по автодорозі прямо, будь-яких спроб перетину кордону не здійснював, а фактично мав намір виїхати з транзитної ділянки на територію України.

Допитаний у судовому засіданні інспектор прикордонної служби 3 категорії відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 пояснив наступне. 02.09.2023 року близько 15 год. 00 хв. прикордонний загін отримав засекречену інформацію про рух машини з ухилянтами. Зупинення машини сталося на транзитній ділянці біля знаку 03-13 (знак розмітка кордону), що означає, що ОСОБА_3 та інші особи фактично не перетнули кордон, а перебували на території Республіки Молдова. В автомобілі знаходилося двоє поліцейських у форменому одязі та четверо осіб чоловічої статі від 18 до 60 років. Після розмови з поліцейськими з`ясовано стало, що ці четверо чоловіків хотіли втекти за кордон, а поліцейські мали допомогти, користуючись своїм службовим становищем. Приїхавши на КПП «Маяки» поліцейські у форменому одязі повідомили прикордонника, що везуть чоловіків по службових справах, прикордонники КПП «Маяки» їх і пропустили. Поліцейські на місті не заперечували проти свого наміру допомогти чотирьом чоловікам у перетині кордону, з їх слів мали довезти до кордону, де вони і б перетнули кордон.

На КПП «Маяки» поліцейські показали свої службові посвідчення, тому були пропущені далі, тому пояснити сам факт законності/незаконності перетину ОСОБА_3 кордону не можу

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідка та заперечення представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 204 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Так, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст. 9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Суд враховує, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан, а також, що відповідно до вказаного Указу Президента України в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 разом з гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 намагався незаконно перетнути Державний кордон України в Республіку Молдова поза пунктами пропуску та без дозволу відповідних органів влади.

Отже, суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП підтверджується доказами наявними в матеріалах справи серед яких:

- протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ № 310013 від 02.09.2023 року, у якому викладено суть адміністративного правопорушення;

- рапорт, яким зафіксовано, що 02.09.2023 року під час реалізації оперативної інформації на транзитній ділянці «Одеса-Рені» було зупинено транспортний засіб марки «Hundai» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням двох діючих співробітників Національної поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які здійснювали супровід та допомогу у незаконному перетинанні Державного кордону з території України до Республіки Молдова чотирьох військовозобов`язаних громадян України категорії 18-60 років за грошову винагороду 4 000,00 доларів США за кожного.

- показаннями ОСОБА_2 .

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 204-1 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Щодо заперечень самого ОСОБА_3 , викладених у його поясненнях, суд піддає їх обґрунтованому сумніву і розцінює ніщо інакше як спроба уникнути відповідальності з огляду на наступне.

У власних поясненнях сам ОСОБА_3 вказує наступне: «В протоколі зазначено, що я нібито з якоюсь групою осіб здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України. Відповідного правопорушення я не вчиняв, оскільки фактично прямував з м. Одеси до м. Ізмаїл. Транспортний засіб, в якому я прямував, пройшов попередній пункт пропуску в нейтральну зону по дорозі Одеса-Рені, проїхавши фактично територією Молдови ми під`їхали до чергового пункту пропуску на даній дорозі нікуди не звертаючи та через який повинні були знову фактично в`їхати на територію України та далі прямували в м. Ізмаїл. Однак перед пунктом пропуску, який пропускає на територію України з території Молдови транспортний засіб в якому я прямував був зупинений прикордонниками даного блокпосту та складено на мене відповідний протокол». Суд бере до уваги, що ОСОБА_3 проживає у м. Миколаєві Миколаївської області, як і у будь-якої особи у нього могла виникнути потреба поїхати у м. Ізмаїл, що практично в 400 км від його місця проживання, але, на переконання суду, за звичайних умов особа для подібних цілей буде використовувати або громадський або власний транспорт, яким дістанеться місця призначення.

Логічно пояснити, що четверо людей робили у машині з двома працівниками поліції, які на КПП «Маяки» показали службове посвідчення та вказали, що везуть вказаних осіб чоловічої статі для виконання службових завдань, а потім зізналися, що мали намір допомогти їм перетнути кордон ані представнику особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ані самому ОСОБА_3 у письмових поясненнях пояснити не вдалося. У чому була необхідність прямувати у м. Ізмаїл у супроводі двох поліцейських саме це питання викликає у суду обґрунтовану підозру у не правдивості наданих ОСОБА_3 письмових пояснень аби, як результат, уникнути відповідальності за вчинення правопорушення.

У поясненнях, що долучені до протоколу, які оспорюються ОСОБА_3 та його представником, вказуючи, що вони написані під диктовку, зазначено, що 26.08.2023 року в телеграм каналі, знайшов особу, що допоможе у виїзді в Ірландію до сім`ї. 02.09.2023 року прибув до м. Одеси та написав їм, що на місці. Він відправив геолокацію, де ОСОБА_3 потрібно бути в 15:00 годині і сісти у білий Хундай. Машина під`їхала о 15:30 годині, ОСОБА_3 сів у машину, запитання не став. Прямуючи до кордону були зупиненні прикордонниками на посту.

Щодо тези, що вони написані під диктовку, то у суду немає достатніх підстав, щоб переконатися у цьому: пояснення написані власноруч та підписані самим ОСОБА_3 , крім того на цій же сторінці міститься не просто згадка, а ціле роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України та ч. 1 ст. 268 КУпАП, а саме те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, а також права, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 , знаючи про тимчасову заборону виїзду за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років спільно з гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вчинив спробу незаконного перетину державного кордону групою осіб.

Таким чином, у діях ОСОБА_3 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП - спроба перетину державного кордону України, вчиненого групою осіб.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, його майновий стан, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що на думку суду, буде відповідати завданням КУпАП та достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Окрім цього, у відповідності до положень ст. 40-1 КУпАП, слід також стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 2 ст. 204-1, ст. 251, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно з ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 24.11.2023 року.

Суддя Н.Д. Анісімова