справа № 361/1128/23
провадження № 3/361/1056/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючий, зі слів до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07.01.2023 близько 20 години ОСОБА_1 за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме виражався в її бік нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні вказаного правопорушення визнав, щиро розкаявся.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії останнього містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, його вина, крім її визнання останнім, доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 30.01.2023 серії ВАВ № 102225, протоколом прийняття заяви від ОСОБА_2 та письмовими поясненнями останньої від 07.01.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30.01.2023.

Вказані документи, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, які узгоджуються між собою.

В той же час в судовому засіданні не встановлено ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, як і відсутні докази притягнення ОСОБА_1 протягом року за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфікую за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю останньої.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , являється щире розкаяння останнього, обтяжуючих обставин в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, щире розкаяння ОСОБА_1 та інші обставини, викладені у ст.ст. 33-35 КУпАП, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, вважаю доцільним застосувати до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Інший розмір та вид стягнення є більш суворим, для його застосування у даному випадку достатніх підстав не вбачається.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 173-2, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н.С.Сіренко