Провадження № 33/812/501/23 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Цуркан Р. С.
Доповідач апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Ямкової О. О.,

за участю: секретаря Біляєвої В. М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Пірога С. В. на постанову судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 20 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до змісту постанови, що оскаржується, суддя першої інстанції визнав доведеною вину ОСОБА_1 в тому, що 1 липня 2023 року близько 21:40 години він, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz E200», державний номерний знак НОМЕР_1 , у місті Миколаєві, по вулиці 6 Слобідській, 81, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано за допомогою відеозапису патрульними поліцейськими.

Суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за протоколом серії ААД №416311 від 1 липня 2023 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Пірог С. В. просить скасувати постанову із закриттям провадження у справі за відсутністю доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

На думку апелянта, постанова винесена без повного з`ясування судом всіх фактичних обставин. Зазначає, що додані до матеріалів справи докази не є належними, так як не підтверджують порушення ОСОБА_1 встановленого порядку керування транспортним засобом. Представниками поліції зафіксовано ОСОБА_1 , який сидить у автомобілі, що не рухається. Інших доказів у справі немає.

Нажаль, суддя зазначених доводів захисника не врахував, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У судове засіданні суду апеляційної інстанції ні ОСОБА_1 , ні його захисник Пірог С. В. не з`явилися, про дату та час слухання повідомлені належним чином. Від захисника надійшла заява про відкладення слухання справи з причин його участі у розгляді іншої справи у іншому суді, що не завадило йому з`явитися особисто до канцелярії апеляційного суду та надати додаткові пояснення у справі у день її слухання безпосередньо перед судовим засіданням. Тому слухання справи проведено згідно до положень статті 294 КУпАП за відсутності ОСОБА_1 , від якого заяв та клопотань не надходило, та за відсутності захисника Пірога С. В., яким надана перевага участі в одній справі перед іншою, що не є поважною причиною неявки до суду за особисто поданою ним скаргою.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою усіх наявних доказів, що містяться у справі та є будь-якими фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, у якій повинен міститися опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

При тому суддя надає оцінку усім доказам у справі у їх сукупності та не поділяє докази на належні чи неналежні, як помилково стверджував захисник у поданій ним скарзі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, та на вимогу поліцейських відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не підписано (а.с.1) за оспоренням ним факту керування транспортним засобом, внаслідок чого усно заявлено про те, що він лише сидів в автомобілі у дворі будинку, до якого вийшов за цигарками.

Дійсно, чинне законодавство, в тому числі й Правила дорожнього руху України, не містить чіткого визначення терміну «керування транспортним засобом».

На сьогодні Закон України «Про дорожній рух», який є основоположним нормативно правовим актом, згадує лише про водіїв.

Згідно з Правилами дорожнього руху України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таке визначення наведено лише в пункті 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа

транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою

буксирування.

За пунктом 1 статті 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74 зазначено, що «Каждое транспортное средство или состав транспортных средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

За висновком КАС в складі ВС від 20.02.2019, висловленим ним у постанові при розгляді справи №404/4467/16-а, визначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Тобто транспортний засіб до його зупинки має знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли останнє рухається, в тому числі при буксировці, або керуванні водієм автомобілем при його русі із допомогою застосування фізичної сили людини.

Таким чином керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Втім, не заперечуючи «проти свого особливого стану» та фіксації на відеозапису в руках ОСОБА_2 пляшки горілки, особа, відносно якої складено протокол, заперечував рух свого автомобіля під своїм керуванням, так як транспортний засіб стояв на парковці внутрішнього закритого двору будинку. Тому ОСОБА_2 разом зі своїм захисником вважав недоведеним факт вчинення ним керування автомобілем з наявними у нього ознаками алкогольного стану.

Такі обставини ОСОБА_2 усно пояснені і працівникам поліції, та містяться на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських.

З цих відеозаписів вбачається, що поліцейський автомобіль заїжджає на прибудинкову територію двору, де стоїть автомобіль із зачиненими дверцятами та двигуном, який працює. На вимогу поліцейських відчинити автомобіль, з нього виходить ОСОБА_2 , який пояснює, що нікуди за кермом не їздив. Представниками поліції роз`яснено ОСОБА_2 , що патруль був викликаний свідком за лінією «02», з посиланням на керування цим автомобілем Особою, яка вживає алкогольні напої (а.с.5).

В той же час особу свідка представниками поліції не встановлено. Телефонний дзвінок зроблено на лінію «102» анонімно.

З роздруківки про виклик патрульної поліції вбачається, що свідок, особа якого у справі не встановлена, прибув у той же двір на таксі, де у нього під час бесіди з особою, яка знаходилася в автомобілі марки «Mercedes-Benz E200», державний номерний знак НОМЕР_1 , у тому ж дворі та якого свідок ідентифікував як водія, виник словесний конфлікт. Після того невідомий свідок викликав поліцію та заявив, що водій автомобіля «Mercedes-Benz E200», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та продовжує вживати алкоголь за кермом.

За таких обставин, суддя при прийнятті судового рішення, не врахував відсутність у справі даних про рух автомобіля «Mercedes-Benz E200» під керуванням ОСОБА_1 .. Факт чого не зафіксовано ні за допомогою відеозапису представниками поліції, ні за змістом виклику на лінію «02» або будь-яким іншим способом.

Натомість надані ОСОБА_1 усні пояснення поліцейським, які містяться на відеозапису, є послідовними та узгоджуються як з роздруківкою з лінії «102», так і з відеозаписом та свідчать про те, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, але відмовився від проходження огляду, у зв`язку з невиконанням ним на час фіксації правопорушення функції водія. Факт вживання алкогольних напоїв під час сидіння в автомобілі, який не рухається, не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

За такого, дослідивши усі докази, що є у справі в їх сукупності відповідно до вимог статті 251 КУпАП, апеляційним судом не встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Оскільки суд розглядає справу виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, то наявність у діях цієї ж особи будь-якого іншого складу правопорушення, передбаченого Особливою частиною КУпАП, не має правового значення.

На підставі наведеного постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

У зв`язку із закриттям провадження у справі усі інші доводи апелянта правового значення не мають.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Пірога С. В. задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2023 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за протоколом серії ААД №416311 від 1 липня 2023 року скасувати, та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду О. О. Ямкова