1Справа № 335/7311/23 3/335/2566/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя Романько О.О. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізької області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 03.02.1999 року, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 27 березня 2009 року Орджонікідзевським РВ ГУМВС України в Запорізькій області, РНОКПП НОМЕР_3 , тел. НОМЕР_4 ,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

07.08.2022 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з Управління патрульної поліції в Запорізької області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №407509 від 24.07.2023 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, зі змісту якого вбачається, що 24.07.2023 о 20 год. 30 хв. в м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.48, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_5 буксируючи автомобіль «BMW E87» державний номерний знак НОМЕР_6 при зміні напрямку руху, не переконався у безпеці та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Nissan Juke» державний номерний знак НОМЕР_7 водій ОСОБА_2 ..

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає.

Зазначено, що вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1., 2.3.б Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Шлянін І.В. просив суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно останнього у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Надали відповідне клопотання.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що вини своєї він не визнає повністю. Так, увечері 24.07.2023, приблизно о 20:00, він попросив свого знайомого ОСОБА_3 сісти за кермо його автомобіля «Audi А6» державний номерний знак НОМЕР_5 щоб відбуксирувати автомобіль «BMW E87» державний номерний знак НОМЕР_6 , який вже тривали час стоїть в їхньому дворі та заважає рухові автомобілів. Кому цей автомобіль належить він достеменно не знає, йому тільки відомо, що за ним наглядають ОСОБА_4 та її дочка, оскільки їм його залишили студенти-іноземці в рахунок погашення боргів за оренду житла. Зі свого боку він звертався до ОСОБА_4 щоб вона прибрала автомобіль «BMW E87» з загального двору багатоквартирного будинку та поставила його в інше місце, можливо до себе в двір приватного домоволодіння. Остання йому в цьому відмовила. Тому, він вирішив зробити це самостійно, але не міг бо того вечора вже випив пива. Наскільки ОСОБА_3 є вправним водієм він не знав, тому сів на заднє пасажирське сидіння автомобіля «Audi А6» щоб скеровувати водія, а також поросив товариша ОСОБА_5 щоб він показував, в яку сторону треба рухатися. Під час руху автомобілів ОСОБА_3 недостатньо вивернув кермо вліво тому, автомобіль «BMW» зачепив автомобіль «Nissan Juke» державний номерний знак НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_2 .. Далі просив врахувати його письмові пояснення, які він надав до матеріалів справи.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він раніше знав ОСОБА_1 .. Того вечора він йшов додому через двір багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 . Тоді він випадково зустрів ОСОБА_1 , який запитався чи має він водійське посвідчення та чи він тверезий. На це він відповів ствердно. Затим ОСОБА_1 попросив його сісти за кермо автомобіля «Audi», пояснивши, що він хоче перетягти автомобіль «BMW», який стояв припаркованим біля ІІІ під`їзду в лівій куток двору. Він погодився на це, сів за кермо автомобіля «Audi», разом з ним до цього автомобіля також сів ОСОБА_1 на заднє пасажирське сидіння щоб підказувати, яким чином керувати його автомобілем. Таким чином, завдяки підказкам ОСОБА_1 він підігнав автомобіль «Audi» задньою частиною до автомобіля «BMW», який стояв капотом до будинку, а багажним відділенням до автомобіля ОСОБА_1 ). Далі ОСОБА_1 зачепив тросом автомобіль «BMW», а він став потихеньку рухатися на автомобілі «Audi» та відтягувати таким чином автомобіль «BMW» в лівий бік двору понад гаражами. Також їм в регулюванні допомагав ОСОБА_6 .

Але оскільки, він не мав досвіду керування автомобілем «Audi», при повороті ліворуч, недостатньо вивернув кермо цього автомобіля, в результаті чого автомобіль «BMW», який буксирували та в якого кермо не поверталося, зачепив автомобіль «Nissan» коричневого кольору, який стояв біля гаражів. Автомобіль «BMW» залишився стояти біля автомобіля «Nissan». Побачивши, що сталося, він дуже засмутився, почав хвилюватися та нервувати. Тому, сказавши, що це проблеми ОСОБА_1 , оскільки він його попросив це зробити, залишив місце ДТП.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 доводиться йому сусідом. Тривалий час під його вікнами стояв автомобіль «BMW». Це авто було кинуте та кермо його заблоковано. Його власники давно виїхали з м. Запоріжжя з початком війни. Влітку, повертаючись додому він побачив, що автомобіль «BMW» заважає йому пройти. Також, в цей час, при ньому ОСОБА_1 сів в автомобіль «Audi» на заднє сидіння, а так як автомобіль ОСОБА_1 тонований, то йому не було видно хто сидить за кермом. Потім два автомобіля на сцепці почали рухатися і порівнялися з автомобілем «Nissan». Автомобіль «Audi» проїхав автомобіль «Nissan», а от автомобіль «BMW» зачепив його. Після цього із-за керма автомобіля «Audi» вийшов якийсь хлопець, якого він раніше не знав. Тому він достеменно може стверджувати те, що ОСОБА_1 не сидів за кермом свого автомобіля «Audi» в момент ДТП. Затим ОСОБА_1 попросив його перегнати автомобіль «Audi» на місце, де раніше стояв автомобіль «BMW», що він і зробив. Додатково вказав, що він вважає свідків, в яких були відібрані письмові пояснення, а саме ОСОБА_7 , зацікавленими особами, оскільки останні вважають автомобіль «BMW» своїм. Так, йому відомо, що цей автомобіль залишити студенти араби, які винаймали у ОСОБА_8 житло (квартиру) в рахунок орендної плати, так як вони залишали м. Запоріжжя через воєнні дії.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона мешкає у приватному будинку біля багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 . Влітку 2023 року вона вийшла разом з членами своєї родини зі свого двору щоб провести онука ОСОБА_9 . В цей же час її дочка ОСОБА_10 запропонувала показати квартиру, яку вона придбала в будинку по АДРЕСА_2 своєму племіннику. У дворі багатоквартирного будинку її дочка зустріла ОСОБА_1 . Між ними стався конфлікт через автомобіль «BMW». ОСОБА_1 вимагав його прибрати від під`їзду, ображав їх. В свою чергу вона вважає, що оскільки вони мають квартиру в цьому ж багатоквартирному будинку по АДРЕСА_2 , то автомобіль «BMW» може стояти на тому місці, де його залишили студенти з Еквадору , що винаймали в них житло. Далі ОСОБА_1 прив`язав вірьовку до задньої частини автомобіля «BMW». Підійшов до свого автомобіля синього кольору, сів за кермо і почав керувати ним, а який чоловік йшов поряд з ним і допомагав йому. Автомобіль ОСОБА_1 рухався заднім ходом. Вона та її рідні стояли посеред двору багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та все бачили. Особисто вона стояла біля гаража. Чи затоновані вікна в автомобілі ОСОБА_1 вона не знає. ОСОБА_1 сідав у водійські двері. Коли ОСОБА_1 тягнув автомобіль «BMW», то цей автомобіль зачепив автомобіль, який стояв біля гаражів та належить потерпілому ОСОБА_2 .. Потім вона бачила як ОСОБА_1 відчіпляв вірьовку від свого автомобіля та автомобіля «BMW». Працівників поліції викликала дружина її онука ОСОБА_12 . Письмові пояснення також вона писала замість неї оскільки при ній не було окулярів.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому, вони є власниками квартири, яка знаходиться в третьому під`їзді багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Влітку 2023 року вони йшли з племінником подивитися на квартиру, яку вона придбала в зазначеному будинку. В цей час до них підійшов порушник, якого вона раніше не знала і став погрожувати, кричати щоб прибрали автомобіль «BMW» від під`їзду, оскільки він йому заважає і намагався сам викликати поліцію. Підійшов до племінника з тросом і просив того перетягти автомобіль «BMW». Останній йому відмовив. Тому, порушник взяв трос, причепив його до задньої частини автомобіля «BMW», а до свого автомобіля спереду, сів за кермо автомобіля «Audi» зеленого кольору, і почав рухати заднім ходом. Потім під час руху, автомобіль «BMW» зачепив автомобіль «Nissan», який стояв біля гаражів. Пошкоджень зазнали автомобіль «Nissan» та автомобіль «BMW». Свідок вказувала на те, що саме під керуванням ОСОБА_1 було вчинено ДТП. Після цього його товариш перемістив автомобіль «Audi» на те місце, де стояв автомобіль «BMW». Також вказав, що того вечора у дворі багатоквартирного будинку було багато людей, зокрема він бачив ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що увечері 23.07.2023 він йшов до своєї матері, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 в другому під`їзді. Так, близько 20 год. він бачив, що в дворі цього будинку автомобіль «Audi» стояв біля сірого «BMW». Автомобілі знаходилися задніми частинами один до одного. ОСОБА_1 він раніше знав, тому впізнав його, бачив як він чіпляв трос до автомобіля «Audi» за крюк, а де був в цей час другий кінець цього тросу, то він не бачив. Далі ОСОБА_15 сів на заднє пасажирське сидіння, що знаходиться за водієм. Потім він почув як хлопнули двері автомобіля «Audi». Далі чув як завівся автомобіль, але руху будь-якого авто не бачив. Через хвили 15-20 він вийшов покурити на балкон квартири матері. В цей час він побачив як ОСОБА_15 вийшов з авто та відчіпляє трос. Тоді ж із-за керма автомобіля «Audi» вийшов якийсь худорлявий чоловік, якого він раніше не знав. Потім приїхали поліцейські, тоді він чув як голосно розмовляли і жінки, і чоловіки. При цьому, того чоловіка, який вийшов з водійського боку автомобіля «Audi» вже там не було. Стверджує, що ОСОБА_1 не міг бути за кермом, оскільки він бачив як той сідав на заднє сидіння. Коли він бачив ОСОБА_1 вже як вийшов курити, то автомобіль «Audi» був біля трансформаторної будки, а автомобіль «BMW» стояв вже біля автомобіля «Nissan». Автомобілі «Audi» та «BMW» були якийсь час зчеплені тросом. ОСОБА_1 вийшов з автомобіля «Audi» щоб відчіпляти трос, і саме в цей час із-за керма автомобіля «Audi» вийшов якийсь худий чоловік, якого він не знає. Біля автомобіля «Audi» також був ще ОСОБА_6 мешканець цього ж будинку. Свідок стверджував, що якщо дивитися з тротуару, по якому він йшов, від під`їзду, то ОСОБА_1 сідав в автомобіль «Audi» зліва, тому він вказує, що даний автомобіль стояв задньою частиною до автомобіля «BMW».

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що того вечора десь о 20.30 год. він приїхав додому на своєму автомобілі «Nissan» коричневого кольору. Автомобіль залишив біля своєї дачі. Яка знаходиться у дворі багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 . Коли він заїздив до двору, то бачив, що ОСОБА_1 стояв біля калитки двору ОСОБА_16 . ОСОБА_1 він знає давно, у них склалися стійкі неприязні стосунки. Самої ДТП він не бачив, але йому все розповіли жінки ОСОБА_16 . Сам бачив, коли вийшов на стукіт у його ворота, що ОСОБА_1 відчіпляє трос від автомобіля «BMW». ОСОБА_1 сказав, що може відремонтувати його автомобіль, але він не погодився на це.

З дослідженого відеозапису в судовому засіданні встановлено, що інспектор ОСОБА_17 яка прибула в екіпажі на місце події, свої висновки щодо встановлена особи винуватої в ДТП та самих її обставин зробила на підставі пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_10 .. Надалі остання чітко зазначає своєму напарнику, що саме треба відобразити в протоколах про адміністративне правопорушення. Також на відеозаписі зафіксовано, що пояснення, які нібито надавала свідок ОСОБА_4 складалися іншою особою під диктування інспектора ОСОБА_17. В цей же час сама свідок ОСОБА_4 знаходилася зовсім в іншому місці та спілкувалася зі сторонніми особами. Останнє сама ОСОБА_4 підтвердила і в судовому засіданні. За таких обставин, з`ясувати коли саме інспектор ОСОБА_17 встановила обставини ДТП у зазначеного свідка, з наданого відеозапису не вбачається за можливе. Також, суд звертає увагу на те, що сам протокол про адміністративне правопорушення не містить жодних даних про свідків дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши пояснення порушника та його захисника, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеозапис з місця події з бодікамери співробітника поліції, суддя встановив наступні обставини.

Відповідно до п.2.3.б Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

При цьому, відповідно до п. 1.10 ПДР України терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: буксирування- переміщення одним транспортним засобом іншого транспортного засобу, яке не належить до експлуатації автопоїздів (транспортних составів) на жорсткому чи гнучкому зчепленні або способом часткового навантаження на платформу чи на спеціальне опорне пристосування.

Правила буксирування транспортних засобів передбачено розділом 23 ПДР України. Порушень будь-якого пункту цього розділу працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення не зафіксовано. Зокрема, відповідно до п. 23.7 ПДР України передбачено, що Механічний транспортний засіб з рульовим керуванням, що не діє, повинен буксируватися відповідно до вимог підпункту «б» пункту 23.2 цих Правил. Тобто, буксирування транспортних засобів здійснюється із частковим навантаженням буксированого транспортного засобу на платформу або на спеціальне опорне пристосування.

В протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути чітко зазначено порушення саме яких вимог Правил дорожнього руху призвело до дорожньо-транспортної пригоди та є у причинно-наслідковому зв`язку з такою подією.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.205 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.

Тобто, відповідальність за ст. 124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. При цьому обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

При дослідженні обставин у справі, суд не може залишити поза увагою те, що свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_10 є родичами між собою та мали свій особистий інтерес у розгляді справи щодо обставин пошкодження автомобіля «BMW». Свідчення останніх не узгоджувалися з поясненнями свідків захисту. Тому, будь-які сумніви щодо цього суд тлумачить на користь ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з ч.2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В пункті 58 рішення ЄСПЛ по справі «Серявін та інші проти України» зазначено, що у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються і хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, дослідивши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Отже, дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджено, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi» та здійснював буксирування іншого транспортного засобу з порушенням Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. З врахуванням викладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 МК України, а тому справа відносно нього підлягає закриттю.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. ст. 124, 221, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.О. Романько