ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2271/23 Справа № 226/1048/23 Суддя у 1-й інстанції - Коваленко Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Куракова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 27 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитров Донецької області, громадянина України, працюючого в ПрАТ «ШУ Покровське», мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 22 червня 2023 року о 22:50 годині у м. Мирноград Донецької області, вул. Садова, біля буд. 29 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai I30», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Drager 6810 та у закладі охорони здоров`я відмовився, що зафіксовано на бодікамеру № 1096. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 27 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що у поліцейських були відсутні підстави для зупинення транспортного засобу під його керуванням; не залучено свідків для проведення огляду на стан сп`яніння, чим порушено процедуру, регламентовану ст. 266 КУпАП; відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Просить постанову скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Від захисника Павлової О.О. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності її та ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за таких обставин.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 130 КУпАП прямо встановлено адміністративну відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 021438 від 22.06.2023 року за участю ОСОБА_1 (а.с. 2);

- роздруківкою із застосунку «ДІЯ» зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та посвідченням водія на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 3);

- довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с. 4);

- відеозаписом подій за участю ОСОБА_1 (а.с. 5).

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка керує транспортним засобом, повинна мати відповідний дозвіл від органів державної влади. Даний дозвіл за своєю зовнішньою формою представляється як водійське посвідчення. Процедура його отримання регламентована таким чином, що особи, які бажають стати водіями повинні знати ПДР та їх дотримуватися. Так, п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту. Таким чином, ОСОБА_1 повинен знати ПДР та їх виконувати. Крім того, ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджує останній на відеозаписі, наявному в матеріалах справи, та записом у протоколі про адміністративне правопорушення, які є допустимими доказами, а отже переконують незалежного спостерігача в наявності у ОСОБА_1 статусу водія під час висування вимоги про проведення огляду на стан сп`яніння.

Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 визнав свою вину та зазначив, що вперше сів в стані алкогольного сп`яніння за кермо, вказав, що вживав алкоголь пиво, об`ємом 1 літр.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки правовими положеннями КУпАП врегульовано можливість фіксації процедури огляду на стан сп`яніння із застосуванням відеозапису, який наявний в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції вважає докази, здобуті за результатом дотримання процедури ст. 266 КУпАП, допустимими та належними.

З доданого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що на ньому повно зафіксовано процедуру відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі (медичний огляд), а тому даний відеозапис є допустимим доказом.

Під час воєнного стану поліцейські наділені повноваженнями зупиняти будь-які транспортні засоби для перевірки документів, перевірки осіб. Поліцейські зупинили ОСОБА_1 під час комендантської години в прифронтовому місті, керуючись саме вищевказаними повноваженнями, а отже порушення порядку процедури зупинки транспортного засобу з боку поліцейських відсутні.

Крім того, ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду не надано обґрунтованих доказів звернення для оскарження дій поліцейських, які, на його думку, незаконні.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Димитровського міського суду Донецької області від 27 вересня 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова