Справа № 646/6662/23
Провадження № 3/646/3202/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі судді Демченко Ірини Миколаївни, за участю секретаря Разєнкової Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Фадєєва О.П.,

В С Т А Н О В И В :

23 вересня 2023 року о 19 год 10 хв ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Lacetti реєстраційний номер НОМЕР_2 по вулиці Вернадського, 12, у місті Харкові та при перестроюванні не надав перевагу у русі автомобілю Toyota Camry реєстраційний номер НОМЕР_3 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, та допустив з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, вважаючи, що працівники поліції невірно склали схему місце ДТП, а винуватцем ДТП є водій автомобіля Toyota Camry, яка недотрималася дорожньої розмітки перед перехрестям.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що вона, рухаючись по середній смузі руху, відчула удар у праву передню частину автомобіля, який спричинив автомобіль Chevrolet.

Незважаючи на не визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 518963 від 23.09.2023; схемою місця ДТП від 23.09.2023, у якій зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди та видимі механічні пошкодження транспортних засобів, дані про які підтверджено підписами водіїв, від яких зауважень при її складанні не надійшло.

Так, вбачається характер механічних пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, а саме: автомобіль Chevrolet Lacetti під керуванням ОСОБА_1 має такі пошкодження: заднє ліве крило, задній бампер, заднє ліве колесо; автомобіль Toyota Camry під керуванням ОСОБА_2 має такі пошкодження: передній бампер, переднє праве крило, переднє праве колесо.

Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, складеної в присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вбачається як саме рухалися транспортні засоби за адресою: м. Харків, вулиця Вернадського, 12, в напрямку проспекту Гагаріна, місце зіткнення, при цьому учасники пригоди, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожен був ознайомлений зі схемою, про що підписалися та не мали ніяких зауважень та доповнень при складанні схеми місця ДТП.

Свідок ОСОБА_3 , який працює інструктором автошколи, у судовому засіданні пояснив, що 23.09.2023 він рухався по проспекту Гагаріна (після кола) в напрямку аеропорту, де дорога має чотири полоси руху. Він рухався за автомобілем Toyota по другій смузі справа, у цей час автомобіль Chevrolet Lacetti, який знаходився праворуч від них, прискорився, випередив їх та почав перестроюватися без показника повороту. В результаті дій водія Chevrolet Lacetti, він зіткнувся з автомобілем Toyota. Розуміючи, що він став свідком дорожньо-транспортної пригоди, яка була зафіксована на відеореєстратор, який був встановлений в його автомобілі, він зупинився та надав водію автомобіля Toyota відеозапис.

У судовому засіданні відтворено відеофайл з відеорестратора IMG_0821.MOV, наданий потерпілою ОСОБА_2 , з якого вбачається, що саме автомобіль Chevrolet Lacetti, який знаходився праворуч від автомобіля Toyota, не вмикаючи показчик поворота, перестроївся у крайню ліву смугу руху.

Крім того, свідку ОСОБА_3 для огляду надано схему місця ДТП, детально ознайомившись з якою, він підтвердив, що вона відповідає дійсності.

Згідно з вимогами п.1.3 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Пунктом 10.3 цих же Правил визначено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Аналізуючи схему місця ДТП, характер та локалізацію зазначених пошкоджень транспортних засобів, суд дійшов висновку про порушення вимог п.10.3 ПДР водієм ОСОБА_1 , який, керуючи автомобілем, при перестроювання не надав дорогу транспортному засобу Toyota, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, що призвело до зіткнення транспортних засобів та спричинило їх пошкодження.

ОСОБА_1 посилається на те, що причиною виникнення ДТП, на його думку, стало порушення правил дорожнього руху потерпілою.

Суд звертає увагу на те, що за змістом ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, у справі щодо ОСОБА_1 суд повинен надати оцінку саме його діям в дослідженій дорожній обстановці на предмет відповідності ПДР України.

Крім того, аналіз схеми ДТП, пояснень свідка та запис відеореєстратора, свідчать про те, що саме водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.3 ПДР України та допустив зіткнення автомобілів.

Водночас, суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про призначення у справі експертизи з огляду на таке.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, висновком експерта.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

У даній конкретній справі, з урахуванням зібраних доказів, суддя вважає, що необхідності в призначенні експертизи немає, оскільки матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини справи, оцінити їх у співвідношенні з поясненнями сторін та зробити відповідний висновок про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого КУпАП.

Суддею зауважується на тому, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

На переконання судді, заявлене в усному порядку ОСОБА_1 клопотання про призначення у справі експертизи без посилання на фактичні вихідні дані та формулювання конкретних питань є необґрунтованим.

Суд розглядає дану справу в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та в межах звинувачення ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 10.3 Правил дорожнього руху. Дослідження питань щодо винуватості іншої особи, крім тієї, стосовно якої складено протокол, не є предметом даного судового розгляду.

Крім того, суддею зауважується на тому, що призначення експертизи може призвести до затягування розгляду справи та неможливість прийняття рішення у встановлений вимогами КУпАП час.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є держава Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Суддею звертається увага на те, що при призначенні судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому, призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, призначення експертизи без наявності достатніх для того підстав негативно позначиться на дотриманні строків розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, а відтак на виконанні завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, а тому суддя вважає, що заявлене клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості в скоєнні правопорушення суддя оцінює критично, як спосіб захисту, оскільки вважає, що винуватість останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується наведеними вище доказами та розцінює судом як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Суддя, перевіривши матеріали справи, беручи до уваги схему місця дорожньо-транспортної пригоди, пояснення учасників ДТП та свідка, відтворивши запис подій, зафіксований відеореєстратором, вважає доведеним провину ОСОБА_1 у порушенні п. 10.3 Правил дорожнього руху та кваліфікує його дії за ст.124 КУпАП, а саме як порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу правопорушення є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи зазначене вище, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, характер і обставини скоєного адміністративного правопорушення, суддя вважає необхідним накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі і порядку, передбаченому ст. 4 ч.2 п. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 40-1, 124, 265-1, 268, 283 КУпАП, ст. 4 ч.2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Червонозаводського районного суду

м.Харкова І.М.Демченко