Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 Сорокопуда М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , громадянку України, непрацюючу, до адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_1 , громадянку України, непрацюючої, ІПН невідомий, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, і підданно її адміністративному стягненню у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, ІПН невідомий на користь держави судовий збір в сумі 536,80 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 06.07.2023 року, близько 21.03 години, знаходячись в п`яному вигляді в громадському місці в місті Луцьку по вулиці Даньшина поблизу будинку № 1, виражалась нецензурною лайкою в сторону громадянина ОСОБА_2 , погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого порушувала громадський порядок і спокій громадян, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КпАП України (а.с.11).

Не погоджуючись із постановою судді особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження у даній справі закрити.

Вказує на те, що вона не була присутня під час розгляду справи в суді, так як не була повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином. Також вона не отримувала дану постанову і їй не було відомо про притягнення її до адміністративної відповідальності. Про факт, що її піддано адміністративному арешту взнала від дільничого офіцера поліції Ткача В., який 31.10.2023 року зателефонував і повідомив про вказане рішення. А тому вважає причини пропуску на апеляційне оскарження поважними та просить їх поновити.

Вважає оскаржувану постанову суду незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм законодавства, а також без належної й повної оцінки доказів (а.с.15-18).

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.294 КпАП України скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено за заявою особи, яка має право оскаржити постанову.

Згідно ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2023 року справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглядалась без участі ОСОБА_1 , а про вказану постанову дізналася 31.10.2023 року від дільничого офіцера поліції Ткача В.

Виходячи з наведеного апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду скаржником пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.7 КпАП України, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає ст.ст.283, 284 КпАП України.

Як вірно встановив суддя місцевого суду наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, підтверджується письмовими матеріалами справи.

Відповідно до статті 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Разом з тим,місцевим судом повністю дотримано вимог ст.280 КпАП України при винесенні постанови.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину визнала повністю. Суду пояснила, що дійсно порушила громадський порядок, просила змінити постанову в частині накладеного адміністративного стягнення, шляхом його пом`якшення.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст.173 КпАП України в суді апеляційної інстанції не заперечуються та не оспорюються, тому відсутні й підстави для перевірки їх правильності й обґрунтованості.

Натомість, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту за адміністративне правопорушення не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КпАП України, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Розглядаючи справу, суддя місцевого суду належним чином не обґрунтував підстави для накладення адміністративного стягнення саме у вигляді адміністративного арешту, що є порушенням норм матеріального права, які унеможливлюють прийняття законного рішення в суді апеляційної інстанції без скасування постанови.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_3 вину визнала, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей за якими необхідно здійснювати щоденний догляд.

Разом з тим, відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КпАП України провадження у справі підлягає закриттю у разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КпАП України. Згідно з вимогами ч.2 ст.38 КпАП України, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст.173 КпАП України, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки правопорушення мало місце 06.07.2023 року, то на момент розгляду справи в апеляційному суді, яким були встановлені обставини справи після скасування рішення суду першої інстанції - передбачені ч.2 ст.38 КпАП України, строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, у зв`язку з чим провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України слід закрити.

Керуючись ст.294 КпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України скасувати в частині накладеного адміністративного стягнення.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.