Справа № 352/1877/23
Провадження № 3/352/1156/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 07 серпня 2023 року о 00 год. 44 хв. по автодорозі Н-10, поблизу с. Марківці, керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, запах алкоголю із порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачається відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав та пояснив, що їхав в товаришем у справах, до них під`їхала поліцейська машина. Працівники поліції сказали, що в будь якому випадку їм необхідно скласти протокол. Сказали, що йому щоб він на камеру відмовився від огляду на стан сп`яніння і сказали, що за це нічого не буде. Насправді від огляду не відмовлявся.

Захисник Головатюк І.М. просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 з таких підстав: наявний в матеріалах справи відеозапис є неналежним доказом, оскільки не є безперервним, здійснений на неналежний технічний пристрій; ОСОБА_1 не була вручена копія протоколу про адміністративне правопорушення.

Допитаний за клопотанням сторони захисту поліцейський ОСОБА_2 суду повідомив, що ним був складений протокол серії ААД № 125151 від 07 серпня 2023 року у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на встановлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі, на що останній відмовився. Спочатку запис здійснювався на бодікамеру, але у зв`язку з низьким зарядом, камеру було вимкнено, а відеозапис продовжено на службовий планшет. При складанні протоколу були також залучені свідки, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться такими доказами:

- протоколом серії ААД № 125151 від 07 серпня 2023 року про адміністративне правопорушення, що складений уповноваженою посадовою особою та який містить підпис ОСОБА_1 про ознайомлення його з правами та про отримання ним копії протоколу (а.с.1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився (а.с.3);

- зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №125151 від 07 серпня 2023;

- копією постанови серії БАА № 975491 від 07 серпня 2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с.8);

- відеозаписом на диску, на якому, зокрема, зафіксовано: пропозицію працівників поліції адресовану ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі; відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння (а.с.10). Вказане зафіксовано на файлі 000000__0002 у період з 00:45 до 00:46 07 серпня 2023 року, що був здійснений на бодікамеру поліцейського.

Щодо посилань сторони захисту на недопустимість відеозапису, який наявний в матеріалах справи, суд зазначає таке.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, містять відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи сторони захисту відносно відеозаписів події правопорушення, а саме, що їх здійснено з перервами, є непереконливими, такі недоліки не є суттєвими.

Також, за змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Порушення принципу безперервності відеозапису в описаному моменті не впливає на належність і допустимість відеозапису як доказу в цілому, оскільки сторона захисту не заперечує достовірність обставин, зафіксованих на наявному відеозаписі.

Так, недопустимими повинні бути визнані докази, які отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

В той же час, ОСОБА_1 та його захисник як на підставу для визнання відеозаписів недопустимими посилався на їх не безперервність, втім не вказали яке саме істотне та очевидне порушення прав та свобод людини при цьому було допущено.

Твердження ОСОБА_1 , що працівниками поліції було допущена поведінка, яка не відповідає вимогам чинного законодавства, не підтверджена жодними доказами.

Зміст відеозаписів, на яких безсторонньо зафіксовано подію, що відбулась за участі ОСОБА_1 , зміст його пояснень щодо обставин справи, його поведінка на місці зупинки транспортного засобу, його відповіді на запитання працівників поліції, поза розумним сумнівом доводять той факт, що він будучи водієм транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Одночасно суд звертає увагу на те, що відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 для наявності складу адміністративного правопорушення не має значення чи було зупинено транспортний засіб працівником поліції, чи водій здійснив зупинку сам, визначальним є проведення такого огляду або пропозиція на місці зупинки транспортного засобу, що і було здійснено поліцейським.

Стосовно посилань сторони захисту на порушення при складенні протоколу, зокрема не роз`яснення ОСОБА_1 суті обвинувачення, не вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення, суд не приймає такі твердження, оскільки вони спростовуються особистими підписами ОСОБА_1 про протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено судом ОСОБА_1 допустив порушення згаданих вимог ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 статті 130 КУпАП, зокрема у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

На підставі ч. 2 ст.308 КУпАП в разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії цієї постанови, а в разі оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, органом державної виконавчої служби в порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Максим ОЛІЙНИК