ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/946/22

3/609/10/2023

17 січня 2023 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Катерняк О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , тимчасово не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 181273 від 14.11.2022 року вбачається, що 14 листопада 2022 року в м. Шумськ по вулиці Івана Франка гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ауді А-4 д.н.з. НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння. Пройти тест для визначення ступеня алкогольного сп`яніння на місці за допомогою ALKOTEST Драгер 6820 категорично відмовився. Проїхати в медичний заклад для визначення алкогольного сп`яніння також категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що 14 листопада 2022 року о 19 годині 00 хвилин він приїхав своїм автомобілем в м. Шумськ де зустрівся із знайомим та при зустрічі розпивав з ним спиртні напої. Перед тим він домовився із своєю сусідкою, яка має посвідчення водія, щоб вона після роботи його автомобілем завезла його додому. Після зустрічі з другом, близько 21 години 00 хвилин він підійшов до свого авто, аби зачекати на знайому та мав намір сісти на пасажирське сидіння, щоб не мерзнути. В цей час до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що прийшли на виклик від невідомої особи, буцімто він у нетверезому стані керує автомобілем. ОСОБА_1 пред`явив працівникам поліції всі необхідні документи та пояснив, що автомобіль припаркований на цьому місці вже давно і ним ніхто нікуди не їздив. А також повідомив, що це його автомобіль і він чекає на знайому, аби вона відвезла його додому. Тоді на пропозицію працівників поліції він прийшов у відділення поліції, де йому запропонували пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння або проїхати в медичний заклад, на що він відмовився, так як дійсно вживав спиртні напої, однак не керував автомобілем. Після цього поліцейські склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також пояснив, що він тривалий час працює водієм-далекобійником і чітко усвідомлює, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає сплату штрафу та позбавлення прав керування транспортними засобами. Крім того, він повідомив свого роботодавця ФОП ОСОБА_2 , в якого працює водієм вантажного автомобіля про те, що на нього працівниками поліції складено протокол про адмінправопорушення за ст. 130 КУпАП, після чого «заднім числом» був звільнений. Тобто він чітко усвідомлював, що порушення ПДР потягнуть за собою негативні наслідки в плані його працевлаштування і в усіх випадках намагався дотримуватися цих правил і не вчиняти правопорушень. Просив провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних міркувань.

Згідно із ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган, що розглядає справу повинен з`ясувати обставини, що перелічені у ст. 280 Кодексу шляхом ознайомлення з протоколом, матеріалами справи, заслуховування осіб, які беруть участь у справі, дослідження доказів, вирішення клопотань.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно із ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий протокол та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Вимоги до оформлення протоколів про адміністративні правопорушення встановлені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395.

В порушення вищевказаних вимог, працівником поліції інспектором СРПП відділення поліції №1 (м. Шумськ) майором поліції Ліснічуком В.М. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №181273 від 14.11.2022р. не зазначено о котрій саме годині 14 листопада 2022 року ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №181273 від 14.11.2022р. інспектором СРПП відділення поліції №1 (м. Шумськ) майором поліції Ліснічуком В.М. інкриміновано ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та відмову останнім пройти тестування на стан алкогольного сп`яніння на місці або проїхати в медичний заклад для визначення ступеня алкогольного сп`яніння.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, обов`язковою умовою відповідальності за вказаною правовою нормою є факт керування особою, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, транспортним засобом.

Однак у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, викладені у вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не було подано до суду належних та допустимих доказів, на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 виконував функції водія транспортного засобу та керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В порушення вимог статті 266 КУпАП, інспектором СРПП відділення поліції №1 (м. Шумськ) майором поліції Ліснічуком В.М. до матеріалів про адміністративне правопорушення додано відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який не містить доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, як і не містить самого факту керування порушником транспортним засобом, або ж перебування водія за кермом автомобіля. Відео містить виключно процес розмови працівників поліції з ОСОБА_1 в приміщенні відділу поліції. Крім того, з даного відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 на звинувачення поліцейського у тому, що він їздить з порушеннями ПДР України, пояснює йому, що не керував транспортним засобом. При цьому, факт керування транспортним засобом чи докази, які б підтверджували керування ОСОБА_1 автомобілем марки Ауді-А4 номерний знак НОМЕР_3 , цим відеозаписом не підтверджено. Відео розпочинається із пропозиції працівника поліції в приміщенні ВП № 1 (м. Шумськ) ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера або ж пройти медосвідчення в лікувальному закладі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а тому провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності слід закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Підстав для направлення справи на дооформлення суд не вбачає з огляду на норми ст. 284 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 255, 256, 266, 268, 279, 280-285 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Катерняк