Номер провадження: 33/813/2068/23
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Лупши В.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Гузя Григорія Васильовича, в інтересах ОСОБА_1 по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП у відкритому судовому засіданні на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2023 року , -

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 гривні.

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення 20 травня 2023 року о 20 годині 38 хвилин у м. Одеса по вул. Космонавтів, 62/2, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Alcotest Drager 7510 (ARMF 0314), тест огляду №782 від 20 травня 2023 року, результат позитивний 1,16%. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, відповідальність за що передбачена ст. 130 КУпАП.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Гузь Григорій Васильович подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2023 року скасувати та закрити провадження у справі.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови, вказуючи, що перший раз ОСОБА_2 звернувся до суду із апеляційною скаргою 18 вересня 2023 року, тобто своєчасно, проте постановою Одеського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року апеляційну скаргу було повернуто.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним вивченням всіх обставин та доказів, невідповідністю доказів, визначених у постанові суду першої інстанції, обставинам справи.

Вказує, що суд першої інстанції належної оцінки доказам не надав, оскільки пояснення свідка писав поліцейський, а потім запропонував свідку підписати, при цьому свідок є зацікавленою особою.

Захисник зазначає, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 не проходив тест на сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер та працівники поліції не запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Крім того, на відеозаписі відсутня процедура як працівники поліції дістали алкотестер Драгер з упаковки та перевіряють, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський не проінформував ОСОБА_2 про порядок застосування спеціального технічного засобу та не роз`яснив, що на його вимогу може бути надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку.

ОСОБА_3 в повній мірі не розумів змісту процесуальних дій та їх наслідків, мови, якої з ним спілкувались працівники поліції.

Поліцейські не забезпечили перекладача та адвоката, щоб останній міг правильно роз`яснити ОСОБА_2 події, що трапились.

Працівники поліції не роз`яснили належним чином права ОСОБА_2 , обмежившись лише записом в протоколі про адміністративне правопорушення заперечень, які склав і написав поліцейський.

Також вказує, що в діях працівників поліції наявна провокація щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Оскаржувана постанова Малиновського районного суду м. Одеси була ухвалена 08 вересня 2023 року. Вперше з апеляційною скаргою адвокат Гузь Г.В. звернувся 18 вересня 2023 року, тобто в строк на апеляційне оскарження, яку було повернуто постановою Одеського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року у зв`язку з відсутністю повноважень адвоката. В подальшому адвокат Гузь Г.В. 18 жовтня 2023 року повторно звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи, що вперше подана апеляційна скарга була подана в межах строку на апеляційне оскарження, проте була повернута апеляційним судом через її неналежне оформлення, після чого захисник без зволікань повторно подав апеляційну скаргу, а також з метою забезпечення права учасників справи на доступ до правосуддя та перегляд справи судом вищого рівня, що є складовою права на справедливий суд, апеляційний суд, вважає можливим поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови від 08.09.2023 стосовно ОСОБА_4 ..

Щодо суті апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №426055 від 20 травня 2023 року, даними огляду водія ОСОБА_2 за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510 (ARMF 0314), тест огляду №782 від 20 травня 2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів №471527 та №473733.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №426055 від 22.05.2023, згідно якого 20 травня 2023 року о 20 годині 38 хвилин у м. Одеса по вул. Космонавтів, 62/2, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Alcotest Drager, тест огляду №782 від 20 травня 2023 року, результат позитивний 1,16%. Такими діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол підписаний ОСОБА_2 , в поясненнях зазначив «я не знав що, заборонено сідати за кермо коли вживав алкоголь вдома. Авто стояло припарковано біля мого будинку», про що розписався;

- даними огляду водія ОСОБА_2 за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510 (ARMF 0314), тест огляду №782 від 20 травня 2023 року, згідно якого встановлено 1,16 проміле алкоголю в організмі ОСОБА_5 висновку підписаний ОСОБА_2 ;

- відеозаписами, що міститься в матеріалах справи, з яких вбачається, що ОСОБА_2 рухався на автомобілі «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 . Після того як він вийшов з автомобіля, останньому повідомлено про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, на що він погодився. За результатом тесту, прилад показав 1,16 проміле алкоголю, ОСОБА_2 не оспорював результат, крім того вказав, що випивав віскі вдома (Диск 1, час відеозапису 1:56:11).

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням не заслуговують на увагу апеляційного суду, з огляду на наступне.

Статтею 256 КУпАП та «Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 встановлені вимоги щодо форми та змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, в силу ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з п. 9 розділу ІІ вказаної «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень); у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень); у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчу є особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)); у графі «чи притягався (лася)до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності); у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол); у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Вказані реквізити протоколу в силу вимог п. 6 розділу ІІ зазначеної Інструкції заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою.

Згідно з п. 15 розділу ІІ, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

На переконання апеляційного суду, вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений в установленому законом порядку, такий відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Виходячи з вище наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що протокол щодо ОСОБА_1 від 20 травня 2023 року серія ААД № 426055, складений належним чином та є достатнім і законним доказом по справі, який цілком обґрунтовано судом першої інстанції було взято до уваги при винесенні ним рішення.

Не заслуговує на увагу довід апеляційної скарги про те, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу Драгер, ОСОБА_2 не було роз`яснено право пройти такий огляд у медичному закладі та його не було направлено у встановленому законом порядку для проведення огляду в медичному закладі, оскільки, згідно відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 не заперечував результатів приладу Драгер, а згідно вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд особи яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я, у разі незгоди водія проходити такий огляд поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляду.

Наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудних відеокамер відображає із достатньою повнотою стан водія ОСОБА_2 , його поведінку, а саме те, що він жодним чином не заперечував результатів огляду, більш того вказав, що дійсно випив віскі, та те, що співробітники поліції під час складання протоколу про адміністративне діяли згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності до процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду.

Твердження апелянта про те, що діях працівників поліції наявна провокація вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення є лише його суб`єктивної думкою, оскільки дії поліцєйських не були оскаржені в установленому законом порядку, а з відеозапису не вбачається, що співробітники поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне діяли з порушеннями вимог чинного законодавства та процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду.

Довід апеляційної скарги щодо не забезпечення перекладача працівниками поліції, апеляційний суд відхиляє, оскільки як вбачається з доданого до матеріалів справи відеозапису ОСОБА_2 на місці складання протоколу будь яких клопотань не заявляв, відповідає на питання працівників поліції чітко та виразно, мову розуміє.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейський не роз`яснив ОСОБА_2 його право вимагати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу Драгер, не приймаються до уваги апеляційним судом, так як чинним законодавством не передбачений такий обов`язок поліцейського.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд зазначив, що будь-яка особа, яка отримала посвідчення водія на право керування транспортним засобом, зобов`язана знати правила дорожнього руху України.

Доводи апеляційної скарги про те, водієві не роз`яснено права у відповідності до ст. 268 КУпАП, чим були обмежені конституційні права, а саме передбачені ст. 59 Конституції України щодо права на професійну правничу допомогу спростовуються матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_2 розписався про ознайомлення з правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

Крім того, під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про розгляд справи, користувався послугами адвоката, який був присутній в судових засіданнях та надавав пояснення, тобто ОСОБА_2 в повній мірі скористався своїми правами передбаченими Конституцією України та КУпАП.

Отже, по справі не встановлено таких обставин, які б стали підставою для скасування судового рішення.

Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_2 зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Гузя Григорія Васильовича залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 08 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 24 листопада 2023 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький