Справа № 484/819/23
Провадження № 33/812/486/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Вялової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Вялової І.М., на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Первомайським РВ УДМС України в Миколаївській області 09 червня 2015 року, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення - 17 000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

12 жовтня 2023 року захисник ОСОБА_1 адвокат Вялова І.М. подала апеляційну скаргу на постанову суду.

Апеляційна скарга мотивована недоліками, допущеними працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме зазначене у протоколі місце його складання та місце вчинення адміністративного правопорушення, не відповідають місцю вчинення адміністративного правопорушення, зазначеному в результаті тесту; також протокол містить виправлення щодо часу керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім цього апелянт посилалася на те, що результат огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер» становить 0,22 ‰, у той час, як згідно технічних характеристик цього приладу границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/- 0,06 ‰ у діапазоні від 0 до 0,8 ‰.

Пунктом 5 статті 8 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 року, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 1,25 мг на літр повітря, що видихається. Таким чином мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, і у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 ‰.

Посилаючись на незначне перевищення вмісту алкоголю в повітрі, видихнутому особою, що притягується до адміністративної відповідальності, розміром передбаченої технічними характеристиками алкотесетру Драгер похибки та відсутністю зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння на відео з нагрудної камери поліцейського, захисник Вялова І.М. просила постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами

особами в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Відповідно до п.п. 3, 4, 15, 16, 17, 19, 20, 21 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він складений відносно ОСОБА_1 06 лютого 2023 року про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося в керуванні автомобілем «Мерседес - Бенз», д/н НОМЕР_3 , під час руху по вул. Урицького в м. Первомайськ, Первомайського району, Миколаївської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

З результату алкотестеру Драгер 6810 вбачається, що вміст алкоголю у видихнутому ОСОБА_1 повітрі складає 0,22 ‰.

Такий же результат тестування зазначено в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6810, які наявні в загальному інформаційному просторі, границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0.02 ‰ - у діапазоні від 0 до 0.2 ‰, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.2 ‰; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0.04 ‰ - у діапазоні від 0 до 0.4 ‰; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.4 ‰.

Виходячи з наведеного в оргнізмі ОСОБА_1 з допомогою приладу Drager Alcotest 6810 було виявлено алкоголь на рівні технічної похибки, яка є допустимою під час застосування зазначеного технічного засобу.

З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер, результат тесту встановив 0,22‰.

Будь-якої іншої інформації відеозапис не містить.

Отже, встановивши результат тестування, який знаходиться в межах допустимої абсолютної похибки, можливої при застосуванні алкотестеру Драгер, працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його прав, зокрема щодо можливості проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Враховуючи зазначене, зафіксований на роздруківці з принтеру спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6810» результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 0,22‰, з урахуванням зазначеної вище точності вимірювального приладу, не може в достатній мірі свідчити про перевищення допустимої норми, зазначеної в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, - 0,2 проміле, оскільки при врахуванні значення допустимої похибки у вимірюваннях допустима норма не перевищена.

Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано які саме ознаки стану алкогольного сп`яніння мав ОСОБА_1 . Не вбачається таких ознак і з додатного до протоколу відеозапису.

У зв`язку з тим, що долучений до протоколу відеозапис є обмеженим та малоінформативним, апеляційний суд позбавлений можливості встановити будь-які інші обставини, які б вказували на факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, зокрема визнання чи спростування ним факту перебування в стані алкогольного сп`яніння.

З наявного відеозапису зовнішніх ознак перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння не вбачається, почервоніння обличчя відсутнє, мова є чіткою, хода упевненою.

У зв`язку з тим, що виявивши у ОСОБА_1 такий рівень алкоголю, який знаходиться в межах допустимої абсолютної похибки, можливої при застосуванні алкотестеру Драгер, працівники поліції не забезпечили інших доказів, які б беззаперечно вказували на керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, констатація в протоколі факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, є лише припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями частини 1-3 статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Апеляційний суд, звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист, і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в статті 62 Конституції України.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження, поза розумним сумнівом, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, всі сумніви щодо доведеності його вини тлумачаться на його користь.

Відтак, з огляду на вищенаведене, на думку апеляційного суду, при винесенні постанови, суд першої інстанції не з`ясував усіх обставин справи в їх сукупності, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційна скарга адвоката Вялової І.М., подана в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Вялової Ірини Михайлівни задовольнити.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП скасувати.

На підставі пункту 1 статті 247 КУпАП провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук