Єдиний унікальний номер №225/77/23
Номер провадження №3/225/54/2023
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА
Іменем України
05 січня 2023 року Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від командира 2 штурмової роти 1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проходить військову службу на посаді оператора штуромової роти в військовій частині НОМЕР_1 зареєстрованого і фактично проживаючого в АДРЕСА_1
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2023 року до Дзержинського міського суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_3 за ч. 3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якому зазначено, що він 28.12.2022 близько 21.30 год., перебуваючи в тимчасовому розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 в районі зосередження, вжив алкогольні напої та виконував обов`язки військової служби з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 до судового засідання не з`вився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності.
Вивчивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, приходжу до наступного.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 складений 28.12.2022 року. В частині протоколу про адміністративне правопорушення, де зазначена суть порушення, дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст. 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а й також за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 КУпАП виражається у таких формах:
1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів,
2) поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння,
3) виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння,
4) відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
В той же час, командир 2 штурмової роти 1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 в протоколі про адміністративне правопорушення № 225, зазначив, що військовослужбовець ОСОБА_3 28.12.2022 близько 21.30 год., перебуваючи в тимчасовому розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 в районі зосередження, вжив алкогольні напої та виконував обов`язки військової служби з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, що складає об`єктивну сторону даного правопорушення, у разі відмови військовослужбовця пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
При цьому, на доведення вини ОСОБА_3 командиром 2 штурмової роти 1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 надано чек-тест №794 від 27.12.2022 та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №563 від 27.12.2022, згідно з якими за результатами проведеного огляду за допомогою алкотестеру «Алконт-М встановлено, що ОСОБА_3 знаходився у стані алкогольного сп`яніння 1,46%, що може підтверджувати, що ОСОБА_3 виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані.
Отже, суддею встановлено, що суть адміністративного правопорушення викладена в незрозумілій, неконктретній формі.
Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня 2005 року в справі «Гурепка проти України», зазначив, що з огляду на усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до положень п.(а) ч. 3 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.
Наприклад, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».
У рішенні від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Таким чином, приходжу до висновку, що виявлені недоліки складання протоколу про адміністративне правопорушення є суттєвими, оскільки порушують основоположне право особи на захист.
Враховуючи викладене, вважаю, що протокол складений з порушенням ст. 256 КУпАП, а тому не може вважатися допустимим доказом.

Без визнання протоколу про адміністративне правопорушення допустимим доказом, інші надані докази не мають для суду жодного доказового значення.

При цьому, зазначаю, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.
Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Таким чином, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП за обставин, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо, зокрема відсутній склад адміністративного правопорушення.
Керуючись ч.3 ст. 172-20, ст.ст. 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.
Суддя Є.В. Челюбєєв