Єдиний унікальний номер судової справи: 488/2546/23
Номер провадження: 33/812/468/23 Головуючий у місцевому суді: Торжинська Т.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката Маркіна С.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 416551 від 18 липня 2023 року, водій ОСОБА_1 18 липня 2023 року о 17 год 15 хв керував транспортним засобом Viper Wind, б/н в м. Миколаєві по проспекту Богоявленському біля буд. 312 б з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіряного покрову на обличчі, тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер на місці зупинки або пройти медичний огляд в медичному закладі в установленому законом порядку ОСОБА_1 відповів відмовою, чим порушив вимоги.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, 09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 направив до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу за допомогою засобів поштового зв`язку, в якій посилаючись на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та закрити провадження по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заперечує, що був зупинений працівниками поліції з ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки стверджує, що мопедом не керував. Натомість пояснює, що близько 17 год того дня, він відпочивав у дворі свого будинку на лавочці та до нього підійшли працівники поліції та сказали, що ніби то його зупинили під час керуванням мопедом і він повинен пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння.

Зауважує, що дійсно відмовився проходити медичний огляд, оскільки не керував мопедом в той час на який вказували працівники поліції і який вказаний в протоколі.

Вважає, що відео з камер спостереження є неналежним доказом, оскільки невідомо звідки воно взялося, з якої камери і за якою адресою була встановлена ця камера, ким вилучалось відео і на якій підставі.

Стверджує, що вказані в направленні ознаки начеб то його алкогольного сп`яніння у вигляді тремтіння пальців рук, почервоніння шкіряного покрову обличчя, викликані його гіпертонічною хворобою та протиправними діями поліції. А різкий запах з порожнини рота за версією поліції є оціночним поняттям та є окремою помилковою суб`єктивною думкою поліції.

Зазначає, що працівник поліції не забезпечив належне проведення огляду в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту виявлення підстав, як того вимагає постанова КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 і передчасно склав протокол про наявність в його діях саме відмови від проходження медичного огляду.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, при тому, що згідно протоколу він лише відмовився від проходження медичного огляду на виявлення ознак сп`яніння.

Вважає, що суд першої інстанції не надав оцінку його поясненням щодо обставин його зупинки працівниками поліції, не проаналізував норми закону, в тому числі постанови, яка регулює порядок проходження медичного огляду на виявлення ознак сп`яніння, не прийняв до уваги його аргументи, які повністю спростовують наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння, невірно застосував норму матеріального права і помилково дійшов висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

Зауважує, що факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння є недоведений, оскільки реально ніякої відмови з його сторони не було, а те що він не міг фізично здати аналіз, не є доказом відмови.

Стверджує, що суд порушив його право на захист, право на подання доказів в частині того, що виніс постанову не дослідивши всі докази, а саме матеріали відеофіксації правопорушення з нагрудних камер поліцейських

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Маркін С.І. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримали, просили її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Вислухавши аргументи і доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Маркіна С.І., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як убачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, дані вимоги закону при розгляді справи відносно ОСОБА_1 судом виконані. Висновки про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд обґрунтував низкою доказів, яким дана відповідна оцінка в постанові.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 18 липня 2023 року о 17 год 15 хв керував транспортним засобом Viper Wind, б/н в м. Миколаєві по проспекту Богоявленському біля буд. 312 б з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіряного покрову на обличчі, тремтіння пальців рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер на місці зупинки або пройти медичний огляд в медичному закладі в установленому законом порядку ОСОБА_1 відповів відмовою, чим порушив вимоги.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Внаслідок зазначених подій та встановлених фактичних даних працівником поліції 18 липня 2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 416551.

Крім того, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 окрім протоколу, також підтверджується доказами, а саме:

- відеозаписами, які підтверджують зазначену в протоколі подію та обставини правопорушення з боку водія ОСОБА_1 (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 липня 2023 року;

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 416551 від 18 липня 2023 року та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт, лікарем закладу охорони здоров`я. Відповідно до п.7 цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покрову на обличчі.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 18 липня 2023 року у водія ОСОБА_1 а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покрову на обличчі в розумінні п.п.2 та 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу щодо огляду на стан сп`яніння. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень самого водія ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Маркіна С.І. ґрунтується на наявних у справі доказах.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Доводи ОСОБА_1 про те, що 18 липня 2023 року о 17 год 15 хв він не керував мопедом, натомість відпочивав у дворі свого будинку на лавочці та до нього підійшли працівники поліції та сказали, що ніби то його зупинили під час керуванням мопедом і він повинен пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння, суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються відеозаписом, що наявний в матеріалах справи. З відеозапису чітко вбачається, що громадянин ОСОБА_1 рухався на мопеді ( Viper Wind, б/н) попереду працівників поліції, які подавали йому сигнал зупинитися, натомість водій навпаки прискорював швидкість, змінював траекторію руху, рухався тротуарною доріжкою, намагаючись утекти від працівників поліції та таким чином уникнути відповідальності.

До того ж, з іншого відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 на мопеді заїхав у двір, а за ним на дуже малій відстані рухалась машина працівників поліції. Після зупинки, ОСОБА_1 дуже швидко покинув транспортний засіб та зайняв положення сидячі на лавці в дворі будинку, тим самим, намагаючись ввести працівників поліції в оману, стверджуючи, що нікуди не їхав, а знаходився на цьому місці та відпочивав. При цьому, вів себе зухвало, на законні вимоги працівників поліції реагував зверхньо, а крім того, погрожував працівникові поліції тим, що останній ще буде на колінах в нього просити вибачення (а.с.4).

Між тим, працівник поліції вів себе стримано, виконував дії щодо встановлення особи водія та встановивши наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів незгодою. Після чого, працівник поліції пояснив, що в такому разі буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Сам ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відео з камер спостереження є неналежним доказом, оскільки невідомо звідки воно взялося, з якої камери і за якою адресою була встановлена ця камера, ким вилучалось відео і на якій підставі суд оцінює критично, оскільки відеозапис в повній мірі відображає послідовність подій за участю ОСОБА_1 18 липня 2023 року та узгоджується з обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 416551.

Твердження ОСОБА_1 щодо того, що вказані в направленні ознаки начебто його алкогольного сп`яніння у вигляді тремтіння пальців рук, почервоніння шкіряного покрову обличчя, викликані його гіпертонічною хворобою, на підтвердження чого надав в суді апеляційної інстанції довідку про наявність такого захворювання, а крім того були викликані протиправними діями поліції суд оцінює критично, оскільки ОСОБА_1 мав можливість спростувати підозру працівників поліції щодо наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння, пройшовши огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогу приладу Драгер або проїхати до медичного закладу та пройти такий огляд там. Натомість ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

А крім того, матеріали справи не містять доказів оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції , а також результатів такого оскарження.

До того ж пояснення самого ОСОБА_1 надані ним під час розгляду справи в суді в апеляційній інстанції не узгоджуються між собою, що ставить під сумнів правдивість даних показів.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції ставиться критично до заперечень ОСОБА_1 відносно обставин викладених в протоколі щодо керування транспортним засобом та розцінює їх як обраний спосіб захисту та спробу уникнути від відповідальності.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не здійснював керування мопедом 18 липня 2023 року о 17 год 15 хв є безпідставними та не можуть бути прийняті до уваги.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізувавши своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

З матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_1 категорії А,В,C від 06 травня 2008 року, тобто ним було складено іспит на знання вимог ПДР України.

За таких обставин, апеляційний суд вбачає, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції є свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст.10 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Посилання ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції як на підставу пом`якшення відповідальності, що на утриманні він має малолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не мають значення, з огляду на те, що вказані обставини в розумінні ст.34 КУпАП не є тими обов`язковими обставинами, що пом`якшують відповідальність. А крім того, санкція ч.1 статті 130 КУпАП є чітко визначеною та безальтернативною.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

За таких обставин, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За такого, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко