Справа № 303/5019/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою Волошин Л.Я., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Відповідно до постанови, - 17 липня 2022 року о 03 год. 10 хв. ОСОБА_1 в місті Мукачево по вулиці Матросова, 19 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія проводився в установленому законом прядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager alcotest» 6810. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, - вирішуючи дану справу в тому числі і за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм та положень ст.ст. 245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та доведеності його вини у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки такий висновок на думку апеляційного суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 143063 від 17.07.2022 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Драгер».

Однак на думку апеляційного суду вказані докази поза розумним сумнівом не доводять наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за обставин, зазначених в протоколі, виходячи з наступного.

Постанова суду першої інстанції в порушення вимог ст. 283 КУпАП не містить обставин правопорушення, встановлених безпосередньо судом, а лише містить посилання на обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, встановлені працівниками поліції при його фіксуванні.

Не заслуговують на увагу також наступні обставини.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 143063 від 17.07.2022 року вбачається, що 17 липня 2022 року о 03 год. 10 хв. ОСОБА_1 в місті Мукачево по вулиці Матросова, 19 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), в стані алкогольного спяніння.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння.

У той же час, відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому згідно ч.5 даної норми огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені вище положення кореспондуються з положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, - включення портативного відеореєстратора відбувається з момента початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу.

Як об`єктивно вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису на диску, знятого з бодікамери поліцейського, відеозйомка обстановки та обставин подій даного правопорушення з момента початку виконання службових обов`язків поліцейськими велася не з момента початку виконання ними службових обов`язків (рух транспортного засобу), тобто здійснена епізодично, переривалася. При цьому цей відеозапис не відтворює подій перед зупинкою автомобіля, саму зупинку, також на ньому не зафіксована присутність на місці зупинки транспортного засобу під час огляду та оформлення протоколу свідків.

До цього ж, відповідно до п. 6 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Проте, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 143063 від 17.07.2022 року, відеозапису подій та інших матеріалів справи, будь-які об`єктивні дані про присутність на місці зупинки транспортного засобу свідків відсутні.

З дослідженого відеозапису фіксування правопорушення, який є неповним та закінчується відразу після фіксування результатів огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру, не вбачається чи погоджувався він з вказаним результатом і чи пропонувалось ОСОБА_1 у разі його незгоди з такими результатами пройти огляд у медичному закладі.

Таким чином доказами, доданими особою, що складала протокол, не спростовуються додаткові доводи ОСОБА_1 щодо його незгоди з результатами огляду на місці зупинки і не пропонування працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, як того вимагають положення ст. 266 КУпАП.

Зазначені обставини вносять обгрунтовані сумніви щодо дотримання працівниками поліції встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене, наявні в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , відеозапис фіксації вчинення правопорушення, постанови про порушенням правил дорожнього руху не доводять відсутності порушень з боку працівників поліції порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, передбачений вищенаведеними нормами, і як наслідок, наявності в його діях складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення. У ньому повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, особу яка його скоїла, дані про свідків і потерпілих, свідків їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах.

В Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2015 р. за № 1496/27941 (далі «Інструкція поліції)», в більшій мірі деталізовано вимоги, які висуваються при оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому протокол серії ДПР 18№ 143063 від 17.07.2023 року не відповідає встановленій формі, затвердженій додатком №1 до Інструкції поліції, був складений з порушенням положень п. 11 розділу 2 Інструкції, а також порушенням положення ст. 256 КУпАП.

Так, всупереч п. 11 розділу 2 Інструкції поліції ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснено його права, передбачені статтями 55, 56, 59 Конституції України. Протокол було складено на бланку, в якому лише міститься вказівки на роз`яснення ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП і не має вказівок на статті 55, 56, 59 Конституції України. Однак додаткових пам`яток чи розписок про ознайомлення ОСОБА_1 з правами, передбаченими ст.ст.55, 56, 59 Конституції України, матеріали не містять.

Вищевикладене свідчить про те, що поліцейськими не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, тому не можна погодитися з висновками суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо його незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння та ненаправленням його працівниками поліції на медичний огляд, наявними в матеріалах справи доказами не спростовані.

На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, фактично не встановив дійсних обставин справи, а також порушення працівниками поліції положень ст.266 КУпАП та згаданої вище Інструкції, та дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, враховуючи, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП і тому вважається недійсним, що тягне за собою відсутність складу правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для скасування постанови з прийняттям нового судового рішення про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Волошин Л.Я., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага