Справа № 699/419/23
Номер провадження № 3/699/279/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2023 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 25.04.2008 Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_2 , інші дані суду невідомі,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 16.04.2023 серії ДПР18 № 496740 (далі протокол).

З протоколу вбачається, що 16.04.2023 о 23 год. 42 хв. в с. Селище по вул. Молодіжна Звенигородського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом скутер Хонда без д.н.з. із ознаками алкогольного сп`яніння, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», результат тесту 1,85 ‰. Порушено вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час складання адмінматеріалу у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалося.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчинені інкримінованого правопорушення за викладених у протоколі обставин визнав, щиро розкаявся. Пояснив, що посвідчення водія ніколи не отримував.

Суд, дослідивши матеріали справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, полягає у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився 16.04.2023 о 23.39 год. за допомогою газоаналізатору «Драгер», результат якого становить 1,85 ‰. Під час проведення огляду поліцейськими застосовувались технічні засоби відеозапису, відеозапис долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, судом установлено, що 16.04.2023 о 23 год. 42 хв. в с. Селище по вул. Молодіжна Звенигородського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом скутер Хонда без д.н.з. з ознаками алкогольного сп`яніння, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», результат тесту 1,85 ‰. Тобто ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставини, які обтяжують відповідальність порушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, судом не встановлені. Обставинами, які пом`якшують відповідальність, суд визнає щире каяття та визнання вини.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання новим правопорушенням.

ОСОБА_1 повідомив, що посвідчення водія взагалі не отримував. Разом з тим доказів указаного матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак, призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Разом з тим, застосування судами постанов Пленуму Верховного Суду України не є обов`язковим, а вищевказаний висновок Пленуму на даний час не відповідає приписам чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 2 п. 4 розділу І Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом МВС від 07.12.2009 № 515 (зі змінами і доповненнями), право на керування транспортними засобами надається особі, до якої не застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права на керування транспортними засобами чи якій не встановлено тимчасове обмеження у праві на керування транспортними засобами.

З огляду на викладене слід дійти висновку що позбавлення права керування можливе до моменту отримання особою посвідчення водія.

ОСОБА_1 після складання адміністративного матеріалу міг звернутися до уповноважених на це органів та вчинити дії з метою отримання посвідчення водія (пройти навчання, скласти іспит). Такі дії також можуть бути вчинені після ухвалення судового рішення у цій справі. Таким чином, вищевказаний припис п. 21 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 порушує правила визначення адміністративного стягнення та нівелює саму мету притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом не може залежати від факту отримання чи неотримання ОСОБА_1 посвідчення водія, скільки суд позбавляє саме права керування, а не позбавляє посвідчення водія.

Отже, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, його відношення до вчиненого, беручи до уваги відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставини, яка пом`якшує покарання, суд призначає ОСОБА_1 покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами.

Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Крім того, з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 130, 283-285, 307 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 25.04.2008 Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_2 , інші дані суду невідомі визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк за черговий місяць, штраф підлягає стягненню в примусовому порядку в подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість 80 коп.) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дати набрання нею законної сили.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Літвінова Г.М.