Дата документу Справа № 333/5802/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/5802/23 Головуючий в 1 інст. Стоматов Е.Г.
Провадження №33/807/731/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого керівником відділу ТОВ «Нова пошта», що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя місцевого суду встановив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 512101 від 08 липня 2023 року, 08 липня 2023 року о 01 годині 40 хвилині в м. Запоріжжя, вул.. Стешенка, буд. 23, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат 1,44%. Тест № 1673. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Велась відеофіксація на бодікамеру.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що не згоден з письмовими висновками суду.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що згоден з результатами проведеного тесту на стан сп`яніння, однак він не керував транспортним засобом, автомобіль знаходився в заглушеному стані та рух не здійснював, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Звертає увагу суду, що судом не досліджено в повній мірі усі докази, незважаючи на те, що він не визнав свою вину, суддя відмовив йому у праві на надання доказів своєї невинуватості, зокрема у задоволенні клопотанні про відкладення судового засідання для надання суду письмових пояснень та залучення захисника до участі у справі. При цьому, враховуючи, що строк притягнення до адміністративної відповідальності встановлений ст. 38 КУпАП становить 1 рік, під час розгляду даної справи було призначене лише одне судове засідання, а з моменту вчинення правопорушення пройшло 2 місяці вважає, що суддею було порушено вимоги неупередженості.

Апелянт вказує, що працівниками поліції не було вжито жодних дій щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, чим вважає порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, що є наслідком скасування оскаржуваної постанови.

Просить скасувати постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2023 року, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 ,який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- актом огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 , роздрукованим протоколом приладу «Драгер» від 08.07.2023 р., з результатом 1,44 промілле, в якому зазначено власноручний підпис ОСОБА_1 ;

- направленням на огляд ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я

- відеозаписом, який міститься на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення диску, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи скарги, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, автомобіль знаходився в заглушеному стані та рух не здійснював, а він лише сидів на місці водія, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд відхиляє через їх неперконливість.

При цьому, особливості цього провадження дійсно засвідчують відсутність фіксації щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак факт керування підтверджується іншими доказами у справі, які суд не може залишити без уваги.

Так відеозапис, наявний на технічному носії, наданий у достатньому об`ємі задля розуміння обставин, які є важливими у контексті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу.

Вищезазначеним відеозаписом події, зафіксовано як ОСОБА_1 виходить із транспортного засобу саме з водійського місця, при цьому габарити транспортного засобу ввімкнені, отже автомобіль на час зупинки працював. На запитання працівників поліції, чому він не слідкує за пасажирами його транспортного засобу, які на ходу автомобіля відчиняють його двері, ОСОБА_1 каже: «що потрібно запитати у них». Не висловлює заперечень щодо керування ним автомобілем. На вимогу працівників поліції надає документі на автомобіль «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_1 . При спілкуванні з ОСОБА_1 працівник поліції виявляє та оголошує ознаки алкогольного сп`яніння у останнього: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, блідний покрив шкіри. Далі, не однократна пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу. Згода ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». За результатом останнього продуття, спец прилад показав результат вмісту алкоголю 1,44 проміле. Згода ОСОБА_1 із результатом проведеного тесту.

Наведена ОСОБА_1 версія, що він не керував транспортним засобом, а лише сидів на місці водія з`явилася під час розгляду справи у суді першої інстанції та, з огляду на її спростування дослідженими матеріалами, давали суду підстави для критичної оцінки пояснень

На думку апеляційного суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці, з огляду на зміст зафіксованих на відео даних, не викликає сумніву, а позиція ОСОБА_1 спрямована на уникнення останнього від адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.

Твердження апелянта, що працівниками поліції не було вжито жодних дій щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, чим порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Так із відеозапису події вбачається, що поліцейські не чинили ОСОБА_1 будь-яких перешкод у реалізації права скористатися послугами захисника у разі такої необхідності. Навпаки, надали час ОСОБА_1 здійснити телефонний дзвінок адвокатові, для реалізації своїх прав на захист. Обов`язкового забезпечення працівниками патрульної поліції водія послугами захисника не передбачено нормами КУпАП.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП та п.7 розділу 1Інструкції, п.6 Порядку передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Так, відеозаписом події зафіксовано добровільне проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». Результат позитивний 1,44 % проміле. Згода ОСОБА_1 із результатом проведеного тесту.

На переконання апеляційного суду працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП.

Отже, враховуючи наявність встановлених працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , його добровільне проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу, результат якого позитивний та складає 1,44 % проміле, то у даному випадку особі вірно інкримінується порушення п.2.9 а ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 вересня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник