Справа № 749/231/23 Головуючий у 1 інстанції Чигвінцев М. С.
Провадження № 33/4823/338/23
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_2 , захисника Хоминської О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , навчається в Чернігівському професійному ліцеї залізничного транспорту,

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130, ст.36 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 03 березня 2023 року о 22 год. 45 хв., по вул. Незалежності, в м. Сновськ, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21134, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager», результат огляду 1,67 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

03.03.2023 о 22:45 год., в м. Сновськ, по вул. Незалежності, ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21134, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору, чим порушив вимоги п.2.1 «а», п.12.1 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду змінити в частині призначеного адміністративного стягнення, призначивши захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП. В обґрунтування скарги вказав, що місцевий суд не в повній мірі врахував те, що він є неповнолітньою особою, усвідомив та визнав свою провину у вчиненому, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, самостійного доходу не має та позитивно характеризується за місцем навчання. А тому, на думку апелянта, враховуючи положення ст.ст.13, 24-1 КУпАП, суд першої інстанції мав усі підставі для застосування до ОСОБА_1 заходи впливу, що повністю відповідало б завданням КУпАП.

Заслухавши доповідь судді; пояснення ОСОБА_1 , його законного представника та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому висновок суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Що стосується доводів апелянта про незастосування судом першої інстанції вимог ст.ст. 13, 24-1 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови, то вони не заслуговують на увагу, з наступних міркувань.

Так, статтею 12 КУпАП передбачено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до вимог ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Водночас, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Як убачається із матеріалів справи, неповнолітнім ОСОБА_1 вчинено правопорушення, яке підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, що встановлено ст.9 КУпАП.

Керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про призначення неповнолітньому ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП на загальних підставах, визначивши необхідним та достатнім для досягнення ст.23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, і призначив стягнення в розмірі санкції статті у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний