П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 06.08.2023 серії ААД №412015 від 06.08.2023 вбачається, що 06.08.2023 о 08 год. 05 хв. на АД Київ-Чоп М09 799 км водій гр. ОСОБА_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку тз, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спец. звукового сигналу чим порушив вимоги п. 2.4 та 8.9Б ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

02.11.2023 від захисника ОСОБА_1 , адвоката Атаманюк І.Л., надійшли письмові заперечення. Так, адвокат вказує на те, що факт, про начебто скоєння громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за скоєння якого передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 122-2 КУпАП, інспектором УПП Охотська А.Р. - є недоведеним, а протокол про адміністративне правопорушення від 06.08.2023 року, серії ААД № 412015, складений відносно ОСОБА_1 - є незаконним, безпідставним та необґрунтованим. Звертає увагу суду, що ні Протокол про адміністративне правопорушення від 06.08.2023 року, серії ААД № 412015, ні адміністративна справа № 308/17397/23, не містять належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження законності підстав зупинки інспектором УПП Охотська А.Р. автомобіля під керуванням громадянина ОСОБА_1 , що в свою чергу виключає законність вимог інспектора УПП Охотської А.Р. про зупинку транспортного засобу під керуванням громадянина ОСОБА_1 .

Крім того, захисник зазначає, що громадянин ОСОБА_1 пояснив інспектору УПП Охотській А.Р. при складанні відносно нього Протоколу про адміністративне правопорушення від 06.08.2023 року, серії ААД № 412015, що 06.08.2023 року були погодні умови які ускладнювали видимість дороги (туман), а водій повинен бути сконцентрований під час таких погодних умовах на уважність під час руху, тим більше, зазначу, рух на на автодорозі Київ-Чоп М06 799 км є досить інтенсивний, а працівники поліції, які начебто подавали вимогу про зупинку автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 , шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спец звукового сигналу, як зазначає інспектор УПП Охотській А.Р. в Протоколі про адміністративне правопорушення, не знаходилися в полі зору видимості, а не зрозуміло де вони знаходилися за місцем своєї дислокації, і лише після того, як водій ОСОБА_1 побачив в дзеркало автомобіля проблискові маячки патрульного автомобіля поліції, на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 зупинився, тобто, виконав вимоги працівників поліції, що свідчить про відсутність факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.4. Правил дорожнього руху.

У запереченнях вказано на те, що, в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 122-2 КУпАП в діях громадянина ОСОБА_1 так як громадянином ОСОБА_1 були виконані вимоги інспектор УПП Охотській А.Р. щодо зупинки на вимогу працівників поліції після того як водій ОСОБА_1 побачив увімкнені проблискові маячки синього та червоного кольору патрульного автомобіля та прочув спец звуковий сигнал

При цьому адвокат зазначає, що при складанні Протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 122-2 КУпАП 06.08.2023 року інспектором УПП Охотською А.Р. були порушені вимоги КУпАП: 1) відсутність доказів які б свідчили та могли підтвердити порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 та які б давали підстави для законної зупинки транспортного засобу під керуванням громадянина ОСОБА_1 , працівниками поліції; 2) при складанні 06.08.2023 року Протоколу про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , не враховано ту обставину, що законні підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням громадянина ОСОБА_1 в інспектора УПП Охотської А.Р - були відсутні. 3) Під час складання Протоколу про адміністративне правопорушення громадянину ОСОБА_1 не було надано можливість скористатися послугами захисника.

Адвокат зазначає, що сам факт складення Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення посадовою особою відносно особи, не є підтвердженням винуватості особи у скоєнні адміністративного правопорушення, відносно якої винесено Постанову.

Звертає увагу суду, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у Протоколі про адміністративне правопорушення Серія ААД № 412015 від 06.08.2023 про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122-2 КУпАП.

Адвокат зазначає, що за таких обставин, факт про начебто вчинення громадянином ОСОБА_1 правопорушення за яке передбачено відповідальність за частиною 1 статті 122-2 - є недоведеним а тому складений Протокол про адміністративне правопорушення Серія ААД № 412015 від 06.08.2023, відносно громадянина ОСОБА_1 є незаконним. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

На підставі викладеного, керуючись статтями. 7, 9, 33, 40, 40-1, 245, 246, пункту 1 частини 1 статті 247, 248, 251, 252, 254, 256, 268, 269, 271, 272, 277-2, 278, 279, 280, 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення, захисник просить: закрити провадження по справі № 308/17397/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122-2 КУпАП , на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Атаманюк І.Л., не з`явилися про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, в т.ч. і шляхом надсилання електронних повісток у формі смс повідомлень на мобільний номер телефону ОСОБА_1 , а також його захисник є користувачем системи «Електронний суд», та всі документи ( в тому числі і повістки про виклик у судове засідання), адвокат отримує у електронному кабінеті.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги письмові заперечення що надійшли від захисника - адвоката Атаманюк І.Л., приходжу до наступного висновку:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 ставиться те, що він 06.08.2023 о 08. год. 05 хв. на АД Київ-Чоп М09 799 км водій гр. ОСОБА_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку тз, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спец. звукового сигналу чим порушив вимоги п. 2.4 та 8.9Б ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 122-2 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно п.2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил..

Відповідно до п. 8.9 б) ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, матеріали справи містять відеозапис із бодікамери поліцейського, що був досліджений у судовому засіданні під час розгляду справи. Зі змісту відеозапису вбачається, що на ньому зафіксовано що:

ОСОБА_1 , роз`яснено його права, в тому числі і про право на адвоката факт повідомлення про складення відносно ОСОБА_1 , постанови за вчинення ним правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме: не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1, а також протокол про адміністративне правопорушення за вчинення ним правопорушення передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП, а саме за те, що він не виконав законну виконав вимогу поліцейського про зупинку тз яку поліцейський подавав спеціальним сигналом і включеним маячком синього та червоного кольору.

При цьому слід зазначити, що ОСОБА_1 не заявляв клопотання про залучення до участі у розгляді справи адвоката, захисника.

Також, на відео зафіксовано ознайомлення його зі змістом протоколу та постанови, після чого йому вручено копії вказаних документів. Також на відео він зазначає, що бажає надати письмові пояснення, та записує їх у протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому на відео у ОСОБА_1 , вилучають посвідчення водія та вручено йому тимчасове посвідчення, про що він розписався.

При дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в ньому містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , написані ним власноручно. Так, він вказує на те, у зв`язку з тяжкими погодніми умовами, не мав змоги бачити та чути маячки світлові та звукові сигнали.

Згідно зі ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП, передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частиною 2 статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122-2 КУпАП, полягає в порушенні правил дорожнього руху, а саме невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Дослідивши докази по справі суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, оскільки дослідивши матеріали справи та переглянувши відеозапис, судом встановлено, що на відео не зафіксовано факт не виконання ним вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу. Також на відео не зафіксовано переслідування ОСОБА_1 працівниками поліції, про що йде мова на відео, та на що вказано у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Так слід зазначити, що згідно пояснень ОСОБА_1 він не бачив та не чув ні світлових маячків ні звукового сигналу. Згідно письмових заперечень вину свою не визнає. Натомість жодних доказів на підтвердження його вини у вчинені правопорушення до матеріалів справи не додано.

Будь-яких відомостей що підтверджують факт не виконання ОСОБА_1 вимог поліцейського щодо зупинки транспортного засобу, в наслідок чого він був зупинений шляхом переслідування та зупинки патрульним автомобілем, в матеріалах справи відсутні, наявні в матеріалах справи відеозаписами зафіксовано процедуру складання протоколу.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п. 8.9 «Б» ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

З матеріалів адміністративної справи (відеоматеріалів) не вбачається, факту застосування чи увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу працівниками поліції для зупинки транспортного засобу.

Крім того, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 ПДР України характеризується наявністю вини у формі умислу.

Як вбачається із долученого відео, водій ОСОБА_1 пояснив, що він виконав вимогу про зупинку відразу, коли її почув, і не мав наміру тікати від поліцейських, тобто його дії не є умисними.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших

Наведене вказує на те, що при розгляді зазначеного вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді апеляційної скарги, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, законності та обґрунтованості судового рішення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Європейський суд з прав людини, серед іншого, (справа «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року заява № 36673/04; «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)…

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Слід звернути увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в статті 62 Конституції України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України(остаточне рішення від 17.06.2011 р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведенняпоза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995 року, у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на вказане суд вважає, що в даному випадку в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Згідно ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 122-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош