справа № 336/5769/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2023 року об 08 год. 17 хв. у м. Запоріжжі, вул. Кругова, 154, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ЗАЗ 110307-42, днз НОМЕР_1 , не маючи права керування таким видом транспортного засобу, чим порушила п. 2.1 (а) ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року 18.03.2023 ОСОБА_1 притягалася за ч. 2 ст. 126 КУпАП (постанова серії БАБ 715425).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, будь-яких заяв чи клопотань не подавала. Про день, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлялася належним чином. Судова повістка, направлена на адресу, що зазначена у протоколі, повернулася до суду неврученою. Відповідно до довідки про доставлення смс-повістки ОСОБА_1 була ознайомлена із змістом судової повістки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, знайшла своє підтвердження.

Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч.9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

За частиною 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом

Частина 5 ст. 126 КУпАП встановлює відповідальність особи за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Протокол в даному випадку складений за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права прав керування будь-яким транспортним засобом.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується:

-змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 047868;

-довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» про те, що посвідчення водія ОСОБА_1 не отримувала;

-постановою серії БАБ № 715425 від 18.03.2023 за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

-рапортом інспектора поліції О. Корнієнка;

-відеозаписом, з якого, зокрема, вбачається законність підстав зупинки транспортного засобу (порушення водієм п. 8.4 ПДР України) та те, що ОСОБА_1 було відомо про накладення на неї стягнення 18.03.2023 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Отже вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Врахувавши відомості, про особу порушника, що наявні в матеріалах справи, відомості про те, що ОСОБА_1 є власницею автомобіля, яким вона керувала, не маючи такого права (а.с. 7), суд накладає на неї стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу.

Суддя не накладає не особу стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, адже, як зазначено вище, ОСОБА_1 взагалі не отримувала такого права, що відповідає рекомендаціям, викладеним в абз. 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 02.12.2005 № 14.

Також згідно із ст. 40-1 КУпАП підлягає сплаті судовий збір у встановленому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі.

Керуючись ст.ст. 36, 124, 130, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з оплатними вилученням транспортного засобу ЗАЗ 110307-42, 2006 року випуску, днз НОМЕР_1 , без з позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, судовий збір в розмірі 536,80 гривень (Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави).

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень; розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Є.С. Боєв