Єдиний унікальний номер судової справи 945/511/23
Номер провадження 33/812/396/23 Головуючий у місцевому суді: Войнарівський М.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Стрілець К.О.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Драненка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Драненка Віктора Володимировича на постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №091049, який надійшов на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області і був складений 16 березня 2023 року, встановлено, що 16 березня 2023 року о 14 год. 44 хв. в Миколаївському районі, в селі Петрово-Солониха, по вулиці 8 Березня біля будинку №18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автобусом марки і моделі РУТА 20, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням Газоаналізатора Drager Alcotest 6820, прилад ARMK-0370. Результат огляду 1.77‰, тест №240. Вказаним водій порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, 07 серпня 2023 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Драненко В.В., подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у зазначений в протоколі час і місці та матеріали справи не містять доказів керування останнім транспортним засобом, тому він не був водієм, а відповідно і не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, в апеляційній скарзі звернуто увагу на те, що в матеріалах справи існують розбіжності щодо місця вчинення адміністративного правопорушення. Так, таким місцем в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено вулицю 8 Березня біля буднику №18, на відео поліцейським зазначено вулицю Шкільну, а фактично транспортний засіб рухався за межами населеного пункту.

На думку захисника, такий недолік протоколу про адміністративне правопорушення ставить під сумнів щодо можливості його використання як належного та допустимого доказу вини ОСОБА_1 , оскільки такі неточності можуть істотно впливати на законність процедури проведення огляду на стан сп`яніння.

При цьому, інші письмові докази самостійно не можуть бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено технічні характеристики засобів фіксації, за допомогою яких здійснено відеозапис, а лише зазначено «відео диск».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Драненка В.В., перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2,3,6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,6,7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до положень п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія ААБ №091049, який надійшов на розгляд до Миколаївського районного суду Миколаївської області і був складений 16 березня 2023 року, встановлено, що 16 березня 2023 року о 14 год. 44 хв. в Миколаївському районі, в селі Петрово-Солониха, по вулиці 8 Березня біля будинку №18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автобусом, марки і моделі РУТА 20, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням Газоаналізатора Drager Alcotest 6820, прилад ARMK-0370. Результат огляду 1.77‰, тест №240. Вказаним водій порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У протоколі зазначені посада, найменування підрозділу поліції, звання та прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка його складала, та його підпис. Також, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав без будь-яких зауважень.

Відповідно до роздруківки тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, прилад №ARMK-0370 результат тесту становив 1.77‰. Роздруківка підписана ОСОБА_1 теж без зауважень.

Також матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він вказував, що 16 березня 2023 року близько 14 години за місцем свого мешкання вживав спиртні напої, а саме вино близько 0.5 літра, після чого сів за кермо автомобіля ГАЗ РУТА, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та поїхав на ремонт. По вулиці 8 Березня був зупинений працівниками поліції, пройшов огляд за допомогою спеціального приладу Drager, результат 1.77‰. З результатом тесту був згоден.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого законодавства водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу або не погоджується з отриманим результатом.

У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому, водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом.

Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, фактично свідчить про визнання водієм факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу також свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Також, вищевказані обставини підтверджуються відеозаписом працівників поліції.

Дослідивши зазначений відеозапис встановлено, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб автобус РУТА, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Після зупинки працівником поліції роз`яснено, що водія ОСОБА_1 було зупинено оскільки на транспортному засобі затертий державний номерний знак, та в подальшому у водія виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі. Водій ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу та результат тесту становив 1.77‰. Під час розмови з поліцейським ОСОБА_1 повідомив, що вживав вино та з результатом тесту згоден.

За такого, посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовується вищевказаним відеозаписом, а також вищезазначеними письмовими поясненнями останнього, в яких він зазначав, що керував транспортним засобом.

Окрім того, сама поведінка ОСОБА_1 , яка зафіксована за допомогою відеозйомки у день події, його проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, усні пояснення останнього, зафіксовані при відеозйомці, свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та при звернені до нього поліцейських, як до водія транспортного засобу, заперечень щодо наявності іншого водія не висловлював ні усно, ні письмово у протоколі чи письмових поясненнях, поводив себе, як водій, а тому виконував вимоги поліцейських та надав згоду на проходження огляду на стан сп`яніння на місце зупинки транспортного засобу.

Також з інформації, що міститься на відеозапису, не вбачається, що під час руху транспортного засобу автобуса РУТА, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в його салоні були пасажири, а тому доводи апеляційної скарги про знаходження в автобусі ще двох осіб не підтверджуються матеріалами справи.

Щодо посилання захисника Драненка В.В. на розбіжності щодо місця вчинення адміністративного правопорушення, то слід зазначити, що в протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено вулицю 8 Березня.

Той факт, що перед пропозицією ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейських озвучив іншу назву вулиці, по якій рухався транспортний засіб, не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який доводиться доказами у справі, які є належними та допустимими в розумінні ст.251 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що оскільки в протоколі не зазначено технічні характеристики засобів фіксації, за допомогою якого зроблено відеозапис, то такий відеозапис не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки враховуючи положення ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», відсутність посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснювалась зйомка, не є тією обставиною, яка унеможливлює використання такої зйомки як доказу у справі про адміністративне правопорушення чи визнання цього доказу недопустимим.

При цьому, файли з відеозаписом, що містяться на диску, який долучений до матеріалів даної справи, в повній мірі відображають обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

До того ж, слід зазначити, що нормами КУпАП не заборонено використання даних любого приладу, який має функцію фото зйомки чи відеозапису, а доказом у розумінні ст.251 КУпАП є саме покази таких приладів.

Проведений працівниками поліції відеозапис містить фіксування обставини, які узгоджуються з даними, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та в особистих поясненнях ОСОБА_1 , викладених на окремому аркуші.

Більш того, посилання захисника на те, що у протоколі не зазначено номер технічного засобу, за допомогою якого здійснено долучений до матеріалів справи відеозапис, не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до вимог ст.256 КУпАП вказана інформація не є обов`язковою для зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення. Ці вимоги стосуються лише випадків, передбачених ст.283 КУпАП.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Разом з тим, апеляційний суд також відхиляє висловлені захисником Драненком В.В. в суді апеляційної інстанції зауваження з приводу порушення прав ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу.

Так, посилання захисника на те, що наявний у справі відеозапис не може бути належним доказом у справі, є безпідставним.

Так дійсно, вищезазначений відеозапис не відображає повного перебігу подій оформлення адміністративних матеріалів, але він містить достовірні дані про дії водія ОСОБА_1 та працівників поліції на момент зупинки транспортного засобу та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст.251 КУпАП.

На думку апеляційного суду, відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом у справі.

Щодо посилання в судовому засіданні на порушення інспекторами поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме на те, що ОСОБА_1 було надано прилад Drager Alcotest 6820 вже зі вставленим мундштуком, то вони є необґрунтованими, оскільки при підписанні протоколу про адміністративне правопорушення та роздруківки тестування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 про дані обставини не зазначав, як і не вказував про свою незгоду із результатами тестування.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що районним судом правильно встановлено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, оскільки керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що районний суд вірно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог пп.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, а також, що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції в межах її оскарження, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Суддя районного суду в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано врахував характер вчиненого правопорушення, а також те, що водій ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

За такого, підстав для скасування постанови судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Драненка Віктора Володимировича залишити без задоволення.

Постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова