Справа № 347/2159/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., з участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Косівського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого,

За ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и л а:

04.08.2023 року об 11:30 год. в с. Розтоки, по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з технічними несправностями. При перевірці документів не мав посвідчення водія, оскільки не отримував, тобто не маючи права керування. Також притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1. а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, та ствердив, що дійсно керував транспортним засобом, при цьому посвідчення водія не отримував. Дійсно раніше в лютому місяці 2023 року, притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП. Штраф у розмірі 3400 гривень сплатив. На запитання суду, чому він не отримає посвідчення водія, якщо так керує транспортними засобами, ОСОБА_1 відповів, що немає коли.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом ; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя доходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, яке полягає у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться в сукупності такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 252386 від 04.08.2023 року, відповідно до якого: «04.08.2023 року об 11:30 год. в с. Розтоки, по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з технічними несправностями. При перевірці документів не мав посвідчення водія, оскільки не отримував, тобто не маючи права керування. Також притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1. а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.5 ст. 126 КУпАП.» Вказаний протокол складений уповноваженою особою, та містить необхідні реквізити встановлені ст. 256 КУпАП, підписаний особою, що притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ). Будь яких сумнівів у його достовірності судом не встановлено (а.с 1);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіїБАд № 222380 від 03.02.2023 року , кою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 126 КУпАП. Штраф за вказаною постановою ОСОБА_1 сплатив.

- письмовим поясненням ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом ВАЗ в с. Розтоки, по вул. Центральній. Посвідчення водія не отримував.

- рапортом поліцейського СРПП Косівського РВП ГУНП Яремусь В.І., про те, що 04.08.2023 року під час несення служби, в с. Розтоки, по вул. Центральній, було зупинено автомобіль марки ВАЗ 21055 д.н.з. НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 із технічними несправностями. При перевірці документів становлено, що водій не отримував посвідчення водія, та раніше притягався до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

- усними поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні.

За таких обставин, перевіривши всі наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому адмінправопорушенні доведена поза всяким розумним сумнівом.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості проте, що ОСОБА_1 належить транспортний засіб на праві приватної власності, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним подібних правопорушень в майбутньому.

Відповідно до абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як слідує із наданих суду матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, тому позбавлення права керування транспортними засобами до даної особи не може бути застосовано.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг про сплаті судового збору, які передбачені п. п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283-284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУПАП, а накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу, та без позбавлення права керування транспортним засобом.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536, 80 грн. в дохід держави.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ю. С. Кіцула