ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2077/23

Провадження № 33/4820/201/23

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., за участю секретаря Антала Є.В., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника Афадєєва В.В, та представника потерпілого ОСОБА_2 - захисника Слободянюка П.В., розглянувши апеляційну скаргу Слободянюка П.В., який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельицької області від 14 лютого 2023 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

закрито на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.02.2023 року, ОСОБА_1 було інкриміноване адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП за яким він 11 січня 2023 року о 16 год. 30 хв. в м. Хмельницькому по вул. Свободи, 6А керуючи транспортним засобом «Cadillac Escalade» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Citroen Jumpy» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого даний транспортний засіб відкинуло по інерції на припаркований транспортний засіб «Renault Megane д.н.з. НОМЕР_3 . У наслідок події усі транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Цією ж постановою суду провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито у зв`язку з за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі представник потерпілого Слободянюк П.В. просить постанову судді скасувати, постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вважає, що висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, належним чином не було досліджено докази по справі.

Посилається на те, що суд першої інстанції повинен був повернути матеріали справи до відділення поліції для належного оформлення та доопрацювання, оскільки в схемі ДТП відсутні напрямок руху транспортного засобу «Cadillac Escalade» до настання ДТП, місце зіткнення з іншими транспортними засобами, фото пошкоджень транспортного засобу «Cadillac Escalade» при зіткненні з припаркованим автомобілем «Citroen Jumpy». Не зазначено також роздільну смугу руху, тому неможливо зробити висновок, з чиєї саме вини сталось зіткнення.

Крім того, представник потерпілого зауважує, що судом першої інстанції не був взятий до уваги і той факт, що транспортний засіб «Citroen Jumpy» та транспортний засіб «Renault Megane були припарковані на місці для паркування та не перебували у русі, отже не являлись джерелами підвищеної небезпеки.

Апелянт звертає увагу, що водій автомобіля «Cadillac Escalade» ОСОБА_1 не виконав вимог не лише пункту 13.1 а й пунктів 2.3б, 2.3д, 2.3є, 12.1, 12.3 ПДР України, був недостатньо уважним та не дотримавшись дистанції руху за складних погодніх умов (ожеледиці), не встиг відповідно відреагувати на зміну дорожньої обстановки.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи захисник потерпілого Слободянюк П.В. підтримав доводи своєї апеляційної скарги просив їх задовольнити з підстав, викладених у ній.

ОСОБА_1 та його захисник Афадєєв В.В в судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого не визнали, вважали постанову суду законною та обґрунтованою. ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в ДТП, що відбулося 11.01.23 року не визнав, вказав, що зіткнення сталося внаслідок тяжких погодніх умов (сильна ожеледиця) та невжиття застережних заходів комунальними службами міста. Швидкість автомобіля була низькою (5-10км/год.), щоб розминутися із зустрічним транспортним засобом він пригальмував, однак в цей час стався занос, якому ОСОБА_1 зарадити не міг, після чого відбулося зіткнення з іншими транспортними засобами.

Мотиви суду.

Вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом. За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови доведеності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, на підставі належних та допустимих доказів. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Диспозицією ст. 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає при порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Апеляційний суд вважає, що всупереч вказаних вимог закону, закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу правопорушення, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та розглянувши справу поверхово, дійшов передчасного висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційним судом встановлено, що 11 січня 2023 року о 16 год. 30 хв. в м. Хмельницькому по вул. Свободи, 6А ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Cadillac Escalade» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Citroen Jumpy» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого даний транспортний засіб відкинуло по інерції на припаркований транспортний засіб «Renault Megane д.н.з. НОМЕР_3 . У наслідок події усі транспортні засоби отримали механічні пошкодження..

Порушення ОСОБА_1 п.13.1 ПДР та вчинення вказаного правопорушення підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №081508 від 11.01.2023 року (а.с.1), даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 11.01.2023 року о 16 год. 30 хв. у м. Хмельницькому по вул., Свободи, 6А (а.с.2). Схема ДТП, додана до протоколу про адміністративне правопорушення, складена працівниками поліції відповідає вимогам закону. Апеляційні твердження представника потерпілого, про те, що на ній не зафіксовані місця зіткнення транспортних засобів, напрямок руху автомобіля «Cadillac Escalade» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 не відповідають матеріалам провадження та встановленим судом обставинам. Підстав для повернення матеріалів провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поліції для допрацювання апеляційним судом не встановлено, крім того, таке процесуальне рішення вимогами КУпАП взагалі не передбачено.

Отже, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що рухаючись по вул. Свободи, 6Ав м.Хмельницькому водій ОСОБА_1 не дотримався вимог п. 13.1 ПДР, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Citroen Jumpy» д.н.з. НОМЕР_2 ,внаслідок чого даний транспортний засіб відкинуло по інерції на припаркований транспортний засіб «Renault Megane д.н.з. НОМЕР_3 .

Вищевказані докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Апеляційні доводи представника потерпілого про порушення ОСОБА_1 п. 2.3б, 2.3д, 2.3є, 12.1, 12.3 ПДР України апеляційним судом не розглядаються, оскільки виходять за межі інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення.

Приймаючи рішення за апеляційними вимогами, апеляційний суд виходить з положень ст. 17 КУпАП, за якими особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна школа є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це стан, в якому була вчинена дія, передбачена цим Кодексом або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення. Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, 2) якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

За наявності усіх трьох наведених вище обставин особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі ст.. 17 КУпАП, а провадження по справі про адмінправопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю.

Твердження захисника Афадєєва В.В. про невинуватість ОСОБА_1 у вчинені ДТП, оскільки причиною зіткнення транспортних засобів були складні погодні умови (сильна ожеледиця) та не вжиття застережних заходів відповідними комунальними службами міста (посипання дороги спеціальними сумішами), не відноситься до обставин, визначених у ст. 17 КУпАП, які виключають адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд виходить з того, що дорожній рух становить діяльність з підвищеним ризиком, під час якої можуть виникати передбачувані ситуації як в силу певних зовнішніх факторів (наприклад ожеледиця, інші складні погодні умови або повалене дерево), так і виду людських помилок, необережності, необачності, а також порушення ПДР. Тому на всіх учасників дорожнього руху покладається обов`язок дотримуватися не лише чітко визначених правил, як наприклад обмеження швидкості, але й загальних засад безпеки руху, що визначаються дорожньої обстановкою, що склалася.

Водій юридично зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для всіх інших учасників руху об`їзду перешкоди. Закон не передбачає модифікації цих обов`язків або звільнення від них залежно від причин виникнення перешкоди, тому ці причини можуть включати також і порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху.

Виходячи з цих міркувань, апеляційний суд вважає, що наявність ожеледиці на покритті проїзної частини, несприятливих погодних умов, зобов`язувало водія ОСОБА_1 враховувати вказану дорожню обстановку та вживати заходи щодо безпечності дорожнього руху (дотримуватись безпечної швидкості та безпечного інтервалу).

З огляду на викладене, у суду не було достатніх правових підстав для закриття провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на що обґрунтовано посилається апелянт.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є доведеною та підтверджена зібраними і дослідженими доказами, матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з цим, відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та постановлення нової, якою ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та враховуючи положення ст. 33 КУпАП застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції цієї статті без позбавлення права керування транспортними засобами.

Апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

З матеріалів адміністративного провадження, вбачається, що подія сталася 11.01.2023 року, відповідно строки накладення адміністративного стягнення на час апеляційного перегляду провадження не сплинули.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 496, 20 грн.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу представника потерпілого Слободянюка П.В. який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельицької області від 14 лютого 2023 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначити адміністративне стягнення в виді штрафу в дохід держави в виді п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розмірі 850 грн

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн судового збору.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: