Провадження № 3/127/6650/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іванченко Я.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2023 о 05 год 00 хв в м. Вінниці по вул. Лебединського, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, хитка хода. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки під час безперервної відеофіксації на нагрудні бодікамери, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча неодноразово був повідомлений про дати і час проведення засідань, тому суд вважає за доцільне, враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, провести розгляд справи без участі особи, яка притягується до відповідальності.

Крім того, на адресу суду надійшло клопотання від адвоката Харчука О.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про закриття провадження у справі. Дане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, він не був повідомлений про своє право відмовитись від давання показань, працівниками поліції було порушено процедуру проходження огляду на визначення стану сп`яніння, огляд було проведено неналежними особами, не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу, а тому всі надані докази є неналежними, а провадження у справі підлягає закриттю, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та надане захисником клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, як вбачається з протоколу про адміністративного правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу з метою встановлення стану сп`яніння.

Дані обставини, також, підтверджуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, з якого вбачається, як працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 в зв`язку з порушенням ним правил дорожнього руху, а також не виконання вимог про зупинку. В ході розмови працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 , що від нього чути різкий запах алкоголю, а також наявні інші ознаки алкогольного сп`яніння, на що він відповів, що вживав на передодні, однак посварився зі своєю дівчиною, тому сів за кермо автомобіля. Також, ОСОБА_1 на початку розмови повідомляв, що він військовослужбовець, однак після того, як працівники поліції повідомили, що буде викликано ВСП він почав заперечувати факт перебування на службі та жодних документів не пред`являв. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 поводив себе некоректно та агресивно. На відеозаписі, також, зафіксовано, як працівники поліції неодноразово пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану сп`яніння, однак останній повідомив, що відмовляється та нікуди не поїде. Крім того, на відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 положення ст. 63 Конституції України, а також його права та обов`язки.

У своєму клопотанні захисник зазначив, що провадження у справі підлягає закриттю в заявку з наявністю численних порушень, зокрема, ОСОБА_1 не було повідомлено про право відмовитися від давання показань, однак дана обставина не відповідає дійсності, оскільки відповідно до відомостей, які відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, громадянину ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що він засвідчив своїм підписом у протоколі.

Так, ст. 63 Конституції України передбачено, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Положеннями ст. 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

З наведеного слідує, що твердження адвоката є надуманими, ОСОБА_1 були роз`ясненні та відомі всі права та обов`язки, що підтверджується матеріалами адміністративної справи та наданим відеозаписом.

Крім того, заперечення захисника з приводу того, що працівниками поліції не було складено протокол про адміністративне затримання та порушено право особи на захист взагалі є недоречними, оскільки матеріали справи не містять жодних відомостей щодо адміністративного затримання особи.

Також, у своїх запереченнях адвокат зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, йому не було запропоновано пройти огляду у лікаря, після того, як він відмовився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, однак дані обставини не відповідають дійсності зважаючи на наступне.

Так, відповідно до дослідженого судом відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, як ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також зазначав, що не поїде нікуди для проходження огляду.

Відповідно до розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Однак, з дослідженого судом відеозапису, вбачається, що на неодноразові пропозиції працівників поліції щодо проходження огляду ОСОБА_1 відмовляється в категоричній формі, тому суд не вбачає в даній ситуації порушення процедури проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Крім того, сам ОСОБА_1 на відеозаписі не заперечує перебування в стані алкогольного сп`яніння та повідомляє працівникам поліції, що вживав алкоголь напередодні, а за кермо автомобіля сів, тому що посварився зі своєю дівчиною.

Також, захисник у своєму клопотанні зазначає, що співробітники поліції, яким достеменно було відомо, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, не мали повноважень проводити його огляд, зважаючи на те, що огляд мав бути проведений посадовою особою, уповноваженою на те, начальником органу управління Військової служби правопорядку у ЗСУ, командиром військової частини, іншого утворення, а також правоохоронного органу спеціального призначення, а не інспектором поліції.

З приводу викладених обставин суд зазначає наступне.

Так, ст. 266-1 КУпАП дійсно визначено особливості проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

На відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 на початку розмови повідомив, що він військовослужбовець, після чого працівники поліції почали викликати ВСП та запитувати його в якій саме частині він проходить службу, на що ОСОБА_1 зазначив, що не є військовим.

Зважаючи на викладене, а також на те, що ОСОБА_1 не повідомив жодних відомостей з приводу проходження ним військової служби, не пред`явив відповідних підтверджуючих документів, вводив в оману працівників поліції, суд не вбачає в діях останніх будь-яких порушень щодо виявлення та проходження огляду на встановлення стані сп`яніння, а тому складені ними матеріали є належними та допустимим доказами.

Щодо заперечення захисника про відсутність законних та обґрунтованих підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , які передбачені ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 та п. 5 постанови КМУ №1456 від 29.12.2021 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» перевірка документів в осіб, огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення). Право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Так, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжує діяти на даний час.

Відповідно до п. 3 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах,якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.

Таким чином, враховуючи наведені нормативні акти, а також діючий в країні воєнний стан, працівники поліції мали право на зупинку транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 .

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази в сукупності, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

Суд, звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним, як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Тому, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене та керуючись ст. 23, 40-1, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: