Справа № 278/1270/23
Провадження №3/278/978/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2023 року, суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І. В. розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

09 березня 2023 року о 22 годині 30 хвилин гр. ОСОБА_1 в Житомирському р-ні., смт. Озерне, по вул. Авіаційній, 55, керував транспортним засобом «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, який від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Своє клопотання обґрунтував тим, що працівники поліції зупинили його транспортний засіб без законних на те підстав. Також зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення не міститься посилань на технічний запис, яким зафіксовано правопорушення, відеозапис переривається та не є безперервним, крім того час, який зафіксований у відеозаписі не відповідає часу, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення. Посилався на те, що працівники поліції неналежним чином здійснили його направлення на огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а саме не виписали направлення на огляд та не долучили його до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №228075 від 09.03.2022 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що гр. ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та під час спілкування з останнім було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим працівник поліції запропонував гр. ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» або у найближчому медичному закладі, на що останній відмовився та повідомив, що поспішає та в подальшому вбачається, як працівники поліції складають протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що відеозапис проводився з перервами суд не бере до уваги, оскільки із вказаного відеозапису можливо встановити послідовність та хронологію подій вказаних у протоколі. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що додатком до нього є відео з бодікамери, а тому доводи правопорушника про відсутність зазначеного технічного запису, яким проводилась фіксація правопорушення не відповідає дійсності.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п.п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під виливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим.

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не виписував вказане направлення, проте суд вважає вказане порушення несуттєвим, оскільки з долученого працівниками поліції відеозапису чітко вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і у закладі охорони здоров`я на що останній відмовився.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При призначені адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення та особу винного.

Обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ч.1 ст.34 КУпАП та обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП судом не встановлено.

З врахуванням зазначених обставин справи та особи порушника, є всі підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення в межах, встановлених у санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: Інна Зубчук