Номер провадження: 33/813/417/23
Справа № 501/813/22
Головуючий у першій інстанції Тюмін Ю. О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 05 травня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 05.05.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування строком на один рік. Також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн. (а.с.8).

Не погоджуючись із вказаною постановою, 23.01.2023 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку, подав на неї апеляційну скаргу (а.с.41-46).

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови з тих підстав, що розгляд справи відбувся за його відсутності, належного повідомлення про дату та час судового засідання він не отримував, про винесення оскаржуваної постанови суду дізнався лише від Іллінецького ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в кінці грудня 2022 року, після чого ОСОБА_1 звернувся на офіційну електрону адресу суду із заявою про видачу копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та копій матеріалів справи, і отримав вищезапитувані документи 13.01.2023 року (а.с.41).

Ознайомившись із зазначеним клопотанням, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, та необхідності повернення даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Також, слід зазначити, що при розгляді заяви про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку або їх відсутність, і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), наголошує у своїх рішеннях, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, ЄСПЛ вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, §55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана постанова Іллічівського міського суду Одеської області відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП ухвалена місцевим судом 05.05.2022 року (а.с.8), в той час, як апеляційна скарга подана до суду, через засоби поштового зв`язку - 23.01.2023 року (а.с.69-звор.), тобто з порушенням десятиденного строку на оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП.

Із тексту оскаржуваної постанови, вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції під час ухвалення вищевказаної постанови суду,

Однак, зі змісту протоколу серії ДПР №171648 від 09.02.2022 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлений зі змістом даного протоколу, йому роз`яснено положення ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд адміністративної справи стосовно нього відбудеться в Іллічівському міському суді Одеської області 07.03.2022 року, про що ОСОБА_1 власноруч розписався (а.с.2).

Крім того, ОСОБА_1 належним чином у строк передбачений ст.277-2 КУпАП, повідомлявся про судове засідання, призначене на 05.05.2022 року о 09 год. 00 хв., шляхом направлення йому судової повістки засобами поштового зв`язку, і як вбачається із повернутого на адресу Іллічівського міського суду Одеської області рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, останній отримав її 18.04.2022 року, про що особисто розписався (а.с.7).

Стосовно доводів у клопотанні апелянта про те, що про оскаржувану постанову йому стало відомо лише від Іллінецького ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в кінці грудня 2022 року, то вони не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до суду із заявами про отримання копії постанови 26.10.2022 року, 31.10.2022 року, 01.11.2022 року, (а.с.15-19), і отримав останню на електрону адресу, вказану у його заявах як засіб зв`язку - ІНФОРМАЦІЯ_1, про що у матеріалах справи є супровідний лист про направлення копії оскаржуваної постанови (а.с.20), і довідка про його доставку - 01.11.2022 року (а.с. 21).

Тобто, дослідженні матеріали та обставини справи дають апеляційному суду підстави вважати, що апелянт був обізнаний про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, розгляд якого здійснює суд, а тому повинен був проявити зацікавленість результатом розгляду даного протоколу та прийнятим районним судом рішенням по даній справі № 501/813/22 в розумний строк.

Також копію оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 отримав 01.11.2022 року, про що вказано вище.

З цих підстав, слід зазначити, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

В своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Разом з тим, ставлячи питання про поновлення строку, апелянт не вказує про існування в нього об`єктивно обумовлених труднощів чи перешкод, що унеможливили або значно ускладнили апелянту своєчасно цікавитись про стан розгляду справи за відомим йому протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що складений відносно нього, та відповідно своєчасно оскаржити судове рішення від 05.05.2022 року.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що з дати ухвалення оскаржуваної постанови минув значний проміжок часу (більше семи місяців) (а.с.8), крім того апелянт був обізнаний про розгляд справи відносно нього (а.с.2), сповіщався належним чином (а.с.7), подавав заяви про ознайомлення із матеріалами справи та направлення йому копії постанови (а.с.15-19), отримав копію вищевказаної постанови на електрону адресу вказану у заяві ще 01.11.2022 року (а.с.21), апеляційний суд дійшов висновку, що апелянтом не наведено поважних причин пропуску строку на оскарження постанови судді Іллічівського міського суду Одеської області від 05.05.2022 року, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП слід повернути апелянту.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 05 травня 2022 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 05 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1. ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути її заявнику.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда