Справа №750/6973/22
Провадження №3/750/15/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Сірого І.О.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №137092 від 22.10.2022, 22.10.2022 о 23:10 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. 77-ї Гвардійської Дивізії, 1, керував транспортним засобом Chevrolet Volt, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікарні, що підтверджується висновком лікаря ЧОПНЛ №1052 від 22.10.2022, чим порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився та пояснив суду, що він взагалі не вживав алкоголю і не був в стані сп`яніння. Стояв на узбіччі, підійшов поліцейський і одразу запитав «Вживав?», на що він йому відповів, що не вживав і дихнув в бік інспектора. Потім вони спілкувались і поліцейський запропонував йому пройти освідування за допомогою приладу Драгер. На вказану пропозицію він погодився, продув, не відмовлявся. Але щось не вийшло, а тому вони поїхали до лікарні. У лікаря він також продував Драгер і результат показало 0,6 проміле. Пройшов у лікаря всі тести, аналізи не брали у нього. Він був здивований результатом, оскільки взагалі не вживав. Також пояснив, що у нього було загострення хвороби бронхіальної астми, він приймав ліки, в яких можливо містився спирт, крім того, він постійно користується інгалятором. Тоді як алкоголь не вживав і тому просив у лікарні взяти у нього аналізи, але відмовили і не пояснили, як він може це зробити. При цьому, лікар зазначив, що інгалятор міг вплинути на результат освідування.

Опитана в судовому засідання в якості свідка інспектор взводу №2 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 пояснила, що вона складала протокол про адміністративне правопорушення. Так, було зупинено автомобіль, оскільки не працювала фара. Під час спілкування з водієм виявили ознаки алкогольного сп`яніння, назвали їх, він погодився пройти освідування на місці, але почав ухилятись, не дув, і тому було запропоновано пройти огляд у лікаря. Погодився, і лікар підтвердив перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Захисник Сірий І.О. просив закрити провадження у справі, оскільки протокол було складено незаконно. Немає доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, поліцейським одразу було запропоновано пройти освідування на місці, однак не названо підстав такого освідувіання, а також жодних ознак сп`яніння, які виявлені у ОСОБА_1 . ОСОБА_1 продував прилад Драгер, однак у останнього не виходило, можливо через те, що він астматик, і останній погодився проїхати до лікаря. Порядок не дотриманий, процедура освідування порушена, підстав та ознак сп`яніння не названо. У протоколі ознак сп`яніння не зазначено, направлення на огляд не має в матеріалах справи, відмови від проходження освідування на місці не було, а тому в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП, і провадження у справі необхідно закрити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 «а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі Інструкція).

Згідно п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Так, з відеозапису, долученого до протоколу серії ААД №137092 від 22.10.2022, дослідженого у судовому засіданні, встановлено, що факт того як автомобіль рухався, тобто факт керування ним ОСОБА_1 не зафіксований. Інших відеозаписів та належних доказів на підтвердження факту саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом немає і суду не надано.

Окрім того, під час спілкування з ОСОБА_1 , працівник поліції не назвав підстав, з яких вбачається, що такий знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, а також не назвала жодної ознаки, яка б вказувала на підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, які в подальшому вже були вказані у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (запах алкоголю з порожнини рота порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки, на що той погодився, однак не зміг продути прилад Драгер, і був доставлений на огляд до медичного закладу. Разом з тим, в матеріалах справи, в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція №1452/735), відсутнє і направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якої наведена в додатку 1 до цієї Інструкції №1452/735. Виходячи із матеріалів адміністративного провадження вбачається, що працівники патрульної поліції не дотримались вимог ч.1 ст. 266 КУпАП.

Крім того, під час перегляду відеозапису, встановлено сумнівність щодо виявлених працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, оскільки в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що ОСОБА_1 мав запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, в той час, відповідно до відеозапису, працівник поліції про будь-які ознаки взагалі не повідомляє водію, а лише потім зазначає про такі у акті, при цьому фактично навіть не встановлює такі оглядом особи. Так, ОСОБА_1 видихає в бік працівника поліції, однак останній нічого не відповідає, а лише каже, що зараз пройдемо огляд на місці зупинки, а про відчуття від водія запаху алкоголю не вказувалось поліцейським взагалі. Також було встановлено таку ознаку, як то «порушення мови», але відповідно до відеозапису, така ознака також спростовується переглянутим відеозаписом, оскільки на питання працівника поліції щодо причин несправності фари, ОСОБА_1 детально все пояснює, а також вказана ознака як то «виражене тремтіння пальців рук», також спростована наданим відеозаписом, відтвореним в судовому засіданні, оскільки поліцейський навіть не пропонує водієві витягнути руки, тобто огляд особи взагалі не проводить.

Отже, як вбачається з дослідженого судом відеозапису до протоколу серії ААД №137092 від 22.10.2022, в порушення вимог Інструкції та ст. 266 КУпАП такі ознаки водію названі не були, що ставить під сумнів законність вимог поліцейського про проходження огляду водія на стан сп`яніння, чи то на місці зупинки транспортного засобу, чи огляд у лікарні, а тому у суду наявний обґрунтований сумнів в тому, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №137092 від 22.10.2022, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 22.10.2022, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.10.2022, розписку ОСОБА_1 від 23.10.2022, рапорт інспектора взводу №2 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Ніколаєць Олени від 22.10.2022, відеозапис до протоколу серії ААД №137092 від 22.10.2022, переглянутий в судовому засіданні, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки обставини, зазначені у протоколі про вчинення адміністративного порушення, не відповідають обставинам, зафіксованим на відеозаписі, доданому до протоколу серії ААД №137092 від 22.10.2022, а також не підтверджуються сукупністю наданих доказів, тобто притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами, тоді як в даному випадку протокол не відповідає вимозі їх достатності, що є підставою для закриття справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735, при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, суду надано не було, доводи захисника, щодо недотримання працівниками поліції визначеної процедури проведення огляду на визначення стану такого сп`яніння, не спростовано, а також за відсутності у справі доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом, слід вважати, що в такому випадку відсутнє порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь