ЄУН № 337/4563/23 Провадження № 3/337/1796/2023
П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.08.2023 м. Запоріжжя
Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Мальований В.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 Запорізького районного управління поліції ГУНП України в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (громадянки України, паспорт НОМЕР_1 , від 19.01.2006 виданий Хортицьким РВ УМВС України в Запорізькій області, РНОКПП НОМЕР_2 ) не працюючої, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ),
ОСОБА_1 07.08.2023 о 03:00 годині перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинила сварку зі свекрухою гр.. ОСОБА_2 під час якої ображала її образливими та принизливими словами.
За цим фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ВАВ № 257749 від 07.08.2023 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Крім того , 07.08.2023 року о 06:00 годині ОСОБА_1 07.08.2023 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , почала ображати образливими словами матір свого цивільного чоловіка ОСОБА_2 , чим порушила вимоги раніше винесеного термінового заборонного припису стосовно кривдника АА 410716 від 07.08.2023, пункту 3 заборона у будь-який спосіб контактувати з потерпілою.
За цим фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ВАВ № 257749 від 07.08.2023 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24.08.2023 року справи об`єднані в одне провадження.
В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою провину не визнала та пояснила, що 07.08.2023 року між нею та її цивільним чоловіком ОСОБА_3 виникла сімейна сварка. Почувши сварку , до них в кімнату прийшла свекруха ОСОБА_2 , з якою склалися давні неприязні стосунки, та почала висловлюватися образливими словами, у відповідь вона також висловилася на адресу свекрухи образливими словами , при цьому нецензурними словами не висловлювалася. Після цього, з метою запобігання подальшому конфлікту викликала поліцію, яка по приїзду склала протокол та заборонний припис.
Пізніше 07.08.2023 о 06.00 годині свекруха ОСОБА_2 прийшла до неї в кімнату і знову почала ображати її лайливими словами , вона висловилася у відповідь , після чого знову викликала поліцію , яка повторно склала протокол .
Провину не визнала, оскільки не застосовувала , до ОСОБА_2 ні фізичного , ні психічного насилля, ні погроз його застосування, також не висловлювалася на її адресу нецензурними словами , а тому вважає, що не скоювала правопорушень.
Свідок ОСОБА_3 пояснив , що дійсно 07.08.2023 між ним та його цивільною дружиною ОСОБА_1 в магазині під час здійснення покупок виник спір. Далі він продовжився вдома за адресою АДРЕСА_1 , та переріс в сімейну сварку. Почувши про сварку , мати ОСОБА_2 прийшла до їх кімнати та почала кричати та ображати ОСОБА_1 , яка в свою чергу також почала кричати та ображати ОСОБА_4 , після цього ОСОБА_1 викликала поліцію . По приїзду поліція їх опитала , заповнила якісь папери та поїхала. О 06:00 ранку 07.08.2023 року , ОСОБА_2 прийшла до них в кімнату і знову вчинила сварку в ході якої вони з ОСОБА_1 висловлювалися на адресу один одного образливими словами. При цьому фізичного насилля не чинили та нецезурної лайки не використовували. ОСОБА_1 знову викликала поліцію. По приїзду працівники поліції , знову їх опитали , заповнили папери і поїхали.
Відповідно до ч. 1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівники поліції склали 07 серпня 2023 року за вчинення 07 серпня 2023 року близько 03:00 год сварки зі своєю свекрухою ОСОБА_2 під час якої ОСОБА_1 ображала її образливими та принизливими словами. Крім того протокол про про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівники поліції склали 07 серпня 2023 року за порушення нею 07 серпня 2023 року близько 06:00 год термінового заборонного припису за яким заборонялося у будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_2 .. Як слідує з пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 в ході сварки, яка мала обопільний характер, ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 погроз фізичною розправою не висловлювала, нецензурну лексику не вживала. Аналогічні показання, ОСОБА_1 , давала працівникам поліції і при її опитуванні. З огляду на обставини виникнення конфлікту, час доби , коли відбувалися події 03:00 та 06:00 година доби, той факт, що саме ОСОБА_1 викликала поліцію з метою запобігти конфлікту, суд вважає її показання та показання свідка ОСОБА_3 правдивими. Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону. Як зазначено у ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно ст. 1 Закону України "Про попередження насильства в сім`ї", під насильством в сім`ї слід вважати будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. Психологічне насильство в сім`ї це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими спеціально спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоров`ю. Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно п.14 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Об`єктивна сторона ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Суб"єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу. Тобто умисел особи має бути направлений на вчинення насильства . Таким чином підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Лавенте проти Латвії" від 07.11.2002 неодноразово вказував, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву". Відповідно, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а відтак усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Судом встановлено , що 07.08.2023 року між ОСОБА_1 та свекрухою ОСОБА_2 виник конфлікт в ході якого вони обопільно висловлювалися образливими словами. Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 278 КУпАП, серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи. Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, крім іншого, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. Так, в протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме якого характеру було спричинено насильство потерпілій ОСОБА_2 , в той час як диспозиція статті передбачає фізичне, психічне та економічне насильство, а також не зазначені і дані про наслідки, які були спричиненні чи могли бути спричиненні, що є обов`язковою складовою складу адміністративного правопорушення. Тому суд позбавлений можливості розглядати протокол по суті, а відтак брати його як доказ вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення. Сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом також встановлено, що ініціатором конфлікту 07.08.2023 року о 06:00 годині , була ОСОБА_2 , яка зайшла до кімнати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та вчинила сварку , а тому умисні дії ОСОБА_5 не були направленні на порушення умов термінового заборонного припису , щодо контактування з ОСОБА_2 .. Інших доказів , які б спростовували цей факт , матеріали справи не містять, а тому суд вважає не доведеним невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису, як особою, стосовно якої він винесений. За таких обставин, суд вважає , що дії ОСОБА_1 не утворюють склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП. Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. На підставі викладеного, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з огляду на те, що органами поліції не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насилля, вважаю, що провадження в даній справі про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення
Керуючись ч.1 ст.173-2, ст.247 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.
Суддя В.О. Мальований