П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 522/8248/23

Провадження: 3/522/6332/23

02 травня 2023 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Кічмаренко С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, командир відділення взводу управління командира батареї 2 гсабатр 41 гсадн, проживає за адресою: АДРЕСА_1

- в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів, 04.03.2023 близько 19 год. 25 хв. ОСОБА_1 перебував на військовій службі у стані алкогольного сп`яніння в АДРЕСА_2., чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_1 був складений протокол серії НОМЕР_1 №28 від 04.03.2023 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що особа, будучи повідомленою про дату та час розгляду справи в суді, не з`явилася, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки

Відповідно до санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України, за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у вигляді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Обставини правопорушення та вина правопорушника ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 №28 від 04.03.2023, довідкою про те, що ОСОБА_1 дійсно перебуває на військовій службі, довідка КНП «Білозерська лікарня» та службова характеристика.

Згідно ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне застосувати по відношенню до ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судового збору, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 гривень 80 копійок (п`ятсот тридцять шість) на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,9,251,252,280, 33, 286, 283-285 КупАП.

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси

С.М.Кічмаренко