Справа № 759/2711/23 Головуючий 1 інстанція- Бандура І.С.
Провадження № 33/824/1973/2023 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 травня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Савченка С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року, якою

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

який мешкає:

АДРЕСА_1 ,

військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до вказаної постанови 29 січня 2023 року о 17 годині 20 хв. ОСОБА_1 на проспекті Перемоги у м.Києві керував автомобілем «Renault» реєстраційний номер НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога у медичному закладі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 рокуОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на незаконність та необгрунтованість постанови, невідповідність висновків суду обставинам справи та її поверхневий розгляд без належного з`ясування обставин справи та без оцінки аргументів апелянта.

Скарга мотивована наступним:

- апелянт не ігнорував судові засідання, оскільки не знав про них, а дізнавшись, з

- 2 -

огляду на те, що він військовослужбовець і в більшості випадків не має змоги залишити частину, подав письмові заперечення і клопотання про розгляд справи без його участі;

- в матеріалах справи відсутні докази законності його зупинки поліцією та докази щодо самого факту керуавння ним транспортним засобом, що виключає наявність у його діях складу адміністративного парвопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП;

- в матеріалах справи відсутні допустимі та належні доказивиявлення у нього амфетаміну, про що зазначено у висновку № 000583 огляду на стан сп`яніння, оскільки жодного лабораторного дослідження його сечі не відбулося, навіть не було зроблено тест-смужку, а на його запитання про результат лабораторного дослідження лікар повідомила, що результати будуть готові другого числа, тобто 02 лютого 2023 року;

- висновок № 000583 щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння складений не безпосередньо після його огляду 29 січня 2023 року, а лише 02 лютого 2023 року і його зміст не був повідомлений апелянту в присутності поліцейського який його доставив;

- має місце порушення правил та процедури огляду на стан сп`яніння, встановлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, що згідно ч.5 ст.266 КУпАП;

- апелянта не було відсторонено від керування транспортним засобом, а після складання протоколу про адміінстративне правопорушення поліція доставила його до автомобіля на проспекті Перемоги 139, що суперечить ст.266 КУпАП;

- всупереч положенням ст.268 КУпАП апелянту не були роз`яснені його права;

- при розгляді справи судом не застововано ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ щодо неналежності та недопустимості доказів, отриманих незаконним шляхом.

Про розгляд справи 02 травня 2023 року ОСОБА_1 повідомлений належним чином засобами телефонного зв`язку за вказаним ним у скарзі телефоном НОМЕР_3 , до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, заяви про відкладення не подав.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на викладене з урахуванням відсутності будь-яких доказів про причини неявки ОСОБА_1 до апеляційного судуз метою дотримання передбачених законом розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності апелянта.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанову слід скасувати з наступних підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.2 ст.7 КУпАП).

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної

- 3 -

справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки суд не дав належної оцінки наявним у справі доказам, не оцінив відповідність дій працівників поліції встановленій законом процедурі огляду на стан сп`яніння з урахуванням заперечень ОСОБА_1 , викладених у його письмових поясненнях, та всупереч наведеним вимогам КУпАП прийняв необгрунтоване рішення про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення.

В обгрунтування підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 369180 від 29 січня 2023 року, медичний висноок та та відеозапис із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали 29 січня 2023 року оформлення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Проте, суд апеляційної інстанції, не може погодитися з такими висновками місцевого суду, які не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Частина 1 ст.130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції врегульовано ст.266 КУпАП, відповідно до частин 2 і 3 якої огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Процедура проходження огляду особи на стан сп`яніння проводиться відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженою спільним наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Згідно п.п.3-4 розділу ІІІ цієї Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Згідно п.п.7-8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на

- 4 -

визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, а метою такого лабораторного дослідження є виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п.15 розділу ІІІ Інструкції).

Висновок щодо результатів медичного огляду видається на підставі акта медичного огляду, а його зміст повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (пункти 16-17 розділу ІІІ Інструкції).

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. (п.20 розділу ІІІ Інструкції).

Аналогічні положення щодо складання висновку безпосередньо після дослідження у трьох примірниках, один з яких вручається оглянутій особі, міститься у п.13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Отже, за змістом наведених норм у випадку проведення огляду особи на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я безпосередньо після такого огляду має бути складений відповідний висновок, це по-перше і по-друге, зміст висновку повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, а примірник висновку має бути врученийцій особі.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Як вбачається із доданого до протоколу відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, які здійснювали 29 січня 2023 року оформлення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 , останній беззастережно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу «Drager Alcotest».

Після огляду і встановлення у ОСОБА_1 відсутності стану алкогольного сп`яніння, поліцейські доставили останнього для огляду на стан наркотичного сп`яніння до медичного закладу КМНКЛ «Соціотерапія».

Водночас відеозапис всупереч ч.2 ст.266 КУпАП не містить процедури огляду, зокрема як не містить процедури дослідження лікарем біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 , так і не містить результатів такого огляду, їх повідомлення ОСОБА_1 та вручення йому примірника висновку, а також вручення примірника висновку поліцейському.

Натомість на відеозаписі відображено запитання ОСОБА_1 до лікаря про результати лабораторного дослідження, на що лікар повідомляє його, що результати будуть готові другого числа, тобто 02 лютого 2023 року.

Наведене переконливо свідчить про порушення встановленої законом процедури

- 5 -

огляду водіїв на стан сп`яніння.

Відповідно до положень п.22 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно ч.5 ст.266 КупАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, під час перегляду справи апеляційним судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Зокрема апеляційним судом встановлено відсутність підтвердження дослідження лікарем біологічного середовища ОСОБА_1 в лікарні, результатів такого огляду, їх повідомлення ОСОБА_1 та вручення йому примірника висновку, а також вручення примірника висновку поліцейському, а тому відповідно до приписів ч.5 ст.266 КУпАП такий огляд вважається недійсним.

Окрім того, апеляційним судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 369180 у відношенні ОСОБА_1 складено 29 січня 2023 року, а висновок № 000583 про результати огляду на стан сп`яніння складено лікарем 02 лютого 2023 року.

За таких обставин, посилання поліцейського у протоколі на висновок № 000583 яким підтверджено стан наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , який як документ і доказ виник значно пізніше дати складання протоколу очевидно та поза всяким розумним сумнівом є порушенням закону та суперечить меті адміністративного провадження (статті 1 та 7 КУпАП).

При вирішенні апеляційної скарги відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людинияк джерела права.

Так згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не доводиться сукупністю наявних у справі доказів, які не є переконливими, достатньо

- 6 -

вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обгрунтований сумнів.

Згідно з ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин апеляційний суд прийшов до висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив та дав оцінку матеріалам справи, зокрема вимогам наведеної вище Інструкції від 09 листопада 2015 року та змісту відеозапису, який є одним з найбільш об`єктивних доказів, та прийшов до помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Водночас, апеляційний суд прийшов до висновку, що решта доводів апеляційної скарги, зокрема щодо незаконності зупинки апелянта поліцією та відсутність доказів керуавння ним транспортним засобом, невідсторонення від керування автомобілем та нероз`яснення прав за ст.268 КУпАП необгрунтовані, у зв`язку з чим апеляційну скаргу задовольняє частково.

Згідно ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова судді Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасуванню, а провадження у справі закритттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постановусудді Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення скасувати,а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І.Савченко