П О С Т А Н О В А

іменем України

29 серпня 2023 року м.Снігурівка

справа № 477/1696/23

провадження №3/485/281/23

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Бодрова О.П., за участі секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.164 КУпАП,

установила:

30 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, згідно якого останній ставиться у вину те, що вона 30.05.2023 близько 11:00 за адресою АДРЕСА_1 , займалася господарською діяльністю без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, без одержання документу дозвільного характеру, а саме здійснювала торгівлю алкогольними і тютюновими виробами, чим порушила порядок провадження господарської діяльності та ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 р. ст.15, а саме здійснила продаж пива алкогольного ZIBERT за 85 грн, пачку цигарок COMPLIMENT за 65 грн ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме: провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомила.

З огляду на викладене суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №820601 від 30.05.2023 року;

- первинними письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 30.05.2023 року;

- даними заяви ОСОБА_1 про добровільну видачу предметів торгівлі від 30.05.2023 року;

-даними рапорту ПОГ Миколаївського РУП від 30.05.2023 року;

-даними протоколу вилучення у ОСОБА_1 пива: ZIBERT 36 пляшок об`ємом 2 літри, Янтар 21 пляшка об`ємом 0,5 літри, GARAGE 1 пляшка об`ємом 1 літр, SHAKE 2 пляшки об`ємом 0,33 літри; горілка: Хортиця 10 пляшок об`ємом 0,5 літри; цигарки: COMPLIMENT 16 пачок від 30.05.2023 року;

-квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення №14, а саме слабоалкогольне пиво 90 літрів, цигарки 16 пачок, горілка 5 літрів;

-фото таблицею до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інших доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ч. 1 ст. 164 КУпАП настає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. 2 ГК України учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб підприємців є відкритою. Суб`єкти господарювання підлягають державній реєстрації відповідно до цього Кодексу та закону (ч. 2 ст. 19 ГК України).

Під господарською діяльністю в ч. 1 ст. 3 ГК України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

За положеннями п. 14.1.36 Податкового Кодексу України, ст. 14 Господарського Кодексу України, господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Таким чином, суб?єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП може бути лише суб?єкт господарювання.

Відповідно до п. 2 Пленуму Верховного Суду України №3 від 25.04.2003 «Про застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов?язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність).

Отже, ознаками об?єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, які згідно з вимогами ст. 256 КУпАП мають бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення є: час протягом якого особа здійснювала господарську діяльність; всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов?язковими для господарської діяльності; докази щодо отримання грошових коштів за здійснення господарської діяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №820601 від 30.05.2023 та додані до нього матеріали, не містять жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 здійснювала свою діяльність саме як суб`єкт господарювання в розумінні ст. 55 ГК України.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок). За допомоги такої характеристики, як склад адміністративного правопорушення, є можливість отримати його загальну характеристику. Ознаками адміністративного правопорушення є: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Лише у разі наявності всіх складових адміністративного правопорушення можна стверджувати про наявність в діях особи складу того чи іншого адміністративного правопорушення.

Отже, на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення, особою уповноваженою на складання такого протоколу з`ясуванню серед іншого підлягало в першу чергу питання чи є особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до відповідальності, суб`єктом даного правопорушення, в протилежному випадку притягнення останньої до адміністративної відповідальності не можливе.

Оскільки ж наявність будь-якого правопорушення, про що зазначалось вище, визначається такими обов`язковими складовими як суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт, об`єктивна сторона, можна зробити висновок, що за відсутності хоча б однієї зі складових, відсутній і склад адміністративного правопорушення, в тому числі і в даному конкретному випадку.

З огляду на викладене ОСОБА_1 не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП є банкетною, тому необхідним є встановлення та зазначення в протоколі, яких саме законів порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, діючи в супереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Таким чином зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, окрім «візуального спостереження» особи, уповноваженої на складання протоколу, на основі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Таким чином, висновок особи уповноваженої на складання протоколу про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є передчасним, без належного вивчення усіх обставин справи, оскільки докази того, що вона здійснювала провадження господарської діяльності без державної реєстрації на даний вид господарської діяльності, відсутні.

З урахуванням викладеного суд вважає, що особою уповноваженою на складання протоколу зроблено передчасний висновок про те, що дії ОСОБА_1 містили такі обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення як суб`єкт та об`єктивна сторона, що у свою чергу виключає можливість інкримінування адміністративного правопорушення, а тому суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення дій суду надано не було.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Отже, в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 164, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарженняз дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя О.П.Бодрова