Єдиний унікальний номер 205/2398/23
Номер провадження3-в/205/14/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Таус М.М., розглянувши подання т.в.о. начальника Відділу №3 філії державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Додярук В.С. про вирішення питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно-корисних робіт на підставі ст.304 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21.11.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022 року № 1/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя, Приморського районного суду м. Маріуполя, Першотравневого районного суду Донецької області - Ленінському районному суду міста Дніпропетровська.

Подання обґрунтоване тим, що 21 листопада 2019 року постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин, 09 грудня 2019 року вказана постанова прийнята на виконання уповноваженою особою з питань пробації.

23.07.2020 року до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполь направлено подання для вирішення питання про подальше виконання постанови Орджонікідзевського районного суду, м.Маріуполя відносно гр. ОСОБА_1 на підставі ст. 321-1 КУпАП.

08.04.2021 року до Відділу № 3 надійшла постанова Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполь від 08.04.2021 року про відмову у задоволенні подання про вирішення питання про подальше виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя відносно гр. ОСОБА_1

07.10.2021 року постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполь відмовлено у задоволенні подання про вирішення питання про подальше виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя відносно гр. ОСОБА_1 на підставі ст. 304 КУпАП.

16.02.2023 року згідно отриманого повідомлення Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі встановлено, що на теперішній час в матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація щодо нової адреси мешкання правопорушника.

07.03.2023 року відповідно до повідомлення Відділу: державної реєстрації актів цивільного стану, інформації про смерть громадянина ОСОБА_1 , не виявлено.

У зв`язку із наведеним, т.в.о. начальника Відділу №3 філії державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_2 просить у поданні вирішити питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 листопада 2019 р. у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21.11.2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Відповідно до ст.31-1 КУпАП України суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування. Суспільно корисні роботи призначаються районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею) на строк від ста двадцяти до трьохсот шістдесяти годин і виконуються не більше восьми годин, а неповнолітніми - не більше двох годин на день. Суспільно корисні роботи не призначаються особам з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.325-1 КУпАП України постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили. Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування. За виконання суспільно корисних робіт порушнику нараховується плата за виконану ним роботу. Оплата праці здійснюється погодинно за фактично відпрацьований час у розмірі не меншому, ніж встановлений законом мінімальний розмір оплати праці.

Порядок виконання адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт передбачений наказом Міністерства юстиції України №474/5 від 19.03.2013 року "Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт". Так, згідно розділу 11 вказаного Порядку, виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації. Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначається відповідним органом місцевого самоврядування.

Наказом Міністерства юстиції України від 19.03.2013 року № 474/5 Про затвердження Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції, в розділі XIII пунктах 13.13 та 13.14 передбачено наступне: якщо після встановлення місця проживання порушника з`ясовано, що він за цим місцем не проживає, місце перебування його невідоме та наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду (судді), уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови; усі питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно до статті 304 КУпАП вирішуються судом, який виніс постанову.

Так, т.в.о. начальника Відділу №3 філії державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Додярук В.С. відповідно до ст. 304 КУпАП, просить суд вирішити питання щодо звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Порядок виконання постанови про застосування суспільно корисних робіт визначений Главою 31-А КУпАП (ст.ст. 325-1 - 325-4 КУпАП).

Згідно ст.325-4 КУпАП у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Відповідальність за ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт передбачена ст.183-2 КУпАП. Під ухиленням особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у цій статті слід розуміти неприбуття порушника до місця виконання суспільно корисних робіт (підприємства, установи, організації) протягом двох днів з дати, визначеної у направленні уповноваженою посадовою особою органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, без поважних причин, невихід на суспільно корисні роботи або відмова від виконання роботи, вид якої визначений підприємством, установою, організацією, більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а також поява на робочому місці у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння. Поважними причинами є хвороба особи та інші документально підтверджені обставини, що фактично позбавляють можливості порушника прибути для відпрацювання суспільно корисних робіт.

Відповідно до вимог ст.298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Нормами ст. 303 КУпАП встановлена давність виконання постанов накладення адміністративного стягнення: не підлягає виконанню постанова накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Однак КУпАП не містить норми про давність виконання постанов накладення адміністративного стягнення у разі, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення і вона тривалий час не виконується з вини третіх осіб.

Суд вважає, що в даному випадку підлягає застосуванню практика Європейського суду з прав людини та практика Конституційного суду України.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Озтюрк проти Германії» від 21 лютого 1984 року пункт 53), справи про адміністративне правопорушення для цілей статті 6 Європейської конвенції про захист основоположних прав і свобод (далі Конвенції) належить до справ із обвинуваченням у вчинення кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюються гарантії статті 6 Конвенції про захист основоположних прав і свобод.

Конституційний Суд України у абзаці 5 пункту 3.4 рішення №10-рп/2011 від 11 жовтня 2011 року зазначив, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказав, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення є менш суспільно небезпечним, ніж будь-яке кримінальне правопорушення, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Оскільки постанова Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП, яка набрала законної сили 03.12.2019 р. та 09.12.2019 р. отримана Відділом №3 філії державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, та звернута до виконання у тримісячний строк з дня винесення, передбачений ст. 303 КУпАП та постанова не була виконана протягом двох років з дня набрання нею чинності, в той же час ця постанова не може знаходитися на виконанні безстроково, що суперечить принципу верховенства права і права на справедливий суд, ОСОБА_1 слід звільнити від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист основоположних прав і свобод, рішенням Конституційного Суду України №10-пр/2011 від 11 жовтня 2011 року, ст.ст. 303, 304 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Подання т.в.о. начальника Відділу №3 філії державної установи «Центр пробації» у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Додярук В.С. про вирішення питання про звільнення особи від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно-корисних робіт на підставі ст.304 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

ОСОБА_1 звільнити від відбування адміністративного стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин, призначеного постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 листопада 2019 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя М.М. Таус