Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/56/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Козіна С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ФОП ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 475520 від 11 лютого 2023 року, 11 лютого 2023 року о 18 год 30 хв по вул. Київська, 42-а в с.Стайки ОСОБА_1 здійснювала торгівлю неліцензованою горілкою об`ємом 10 л, без марки акцизного збору, чим порушила вид господарської діяльності згідно чинного законодавства. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Так, диспозиція ч. 1 ст.156 КУпАП передбачає відповідальність осіб за торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Згідно з положеннями ст. 15 вищезазначеного Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КупАП може бути лише суб`єкт господарювання. Тобто, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 156 КУпАП настає для суб`єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб.

Статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», передбачені обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, яка передбачає окремі випадки щодо заборони, зазначені у пункті частини першої статті.

Згідно п. 10 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів з рук.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП полягає у торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку з рук, тобто торгівля зазначеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі, а також полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу неліцензійного алкоголю, тобто виручки, яка відповідно до санкції ч. 1 ст. 156 КУпАП, повинна бути конфіскованою у разі визнання вказаної особи винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом, такі дані і у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Зазначене виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад.

Крім того, диспозиція норми ч. 1 ст. 156 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних актів, які передбачають конкретні правила торгівлі тютюновими виробами, в даному випадку визначених Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Тому в протоколі про адміністративне правопорушення слід вказати яким саме нормативним актом, передбачено ліцензування даного виду товару, та які саме правила торгівлі алкогольних виробів було порушено, з посиланням на конкретні норми законодавства, порушення яких передбачає відповідальність за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Тобто, для встановлення в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, необхідно з`ясувати, який саме нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, не дотрималася особа.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які конкретно правила щодо торгівлі алкогольними напоями, передбачені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» порушені ОСОБА_1 .

Надавши оцінку зібраним по справі доказам, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього пояснення, не є достатніми доказами, котрі дають підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

До того ж до протоколу про адміністративне правопорушення, будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт торгівлі саме горілкою без марки акцизного збору не надано. Таким чином, у матеріалах справи недостатньо доказів для встановлення об`єктивної сторони правопорушення.

На копіях фотознімків, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, не можливо встановити назву та вид підакцизного товару, не вказано дати, часу та місця ведення фотозйомки, та причетність до них ОСОБА_1 .

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, приходжу до висновку, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини останнього у розумінні ст. 251 КУпАП.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП у діях ОСОБА_1 відсутній.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, відсутність достатніх та допустимих доказів щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 9, ч 1. ст. 156, ст. ст. 247, 251, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП ОСОБА_1 , - закрити за відсутності в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови через Ржищівський міський суд Київської області.

Суддя