Справа № 737/522/22 Головуючий у 1 інстанції Рубаненко Н. Ю.
Провадження № 33/4823/163/23
Категорія - Категорія ст. 124,ч.4 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Лобуренка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2023 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в ТОВ «Гетьманське», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 грудня 2022 року о 21 год 10 хв в смт Куликівка по вул. Партизанська, 19, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ГАЗ 31105-101, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної швидкості та скоїв зіткнення з парканом кладовища в смт Куликівка по вул. Партизанська, що призвело до механічного пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В той же день, 17 грудня 2022 року о 21 год 10 хв в смт Куликівка по вул. Партизанська, 19, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 31105-101, д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснив ДТП, після даної події за його участю вживав алкогольні напої, результат тесту «Драгер 6820 №0371 позитивний 1,6 проміле, чим порушив вимоги п.п. 2.10 є) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП. Зафіксовано на нагрудну камеру №Є21А4222.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи та дослідженим доказам. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП. Вказує, що працівник поліції підбурив його до зізнання у керуванні автомобілем та скоєнні ДТП, пояснення написані були ним під диктовку працівника поліції.

В протоколі про адміністративне правопорушення та доданої до нього схемі ДТП, відсутні відомості про пошкодження паркану, а зафіксовано лише пошкодження транспортного засобу, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП. При складанні протоколів про адміністративні правопорушення йому не було роз`яснені його права, також в протоколі не зазначено, що здійснювалась відео фіксація та яким саме пристроєм.

Звертає увагу, що в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_2 пояснив, що за кермом автомобіля був він. Також вказує, що відеофіксація була неповною. В акті огляду вказаний прилад «Драгер» без зазначення моделі та повної назви, а в протоколі зазначений «Драгер» який не дозволений до застосування на території України. Направлення на огляд водія було складено з порушеннями та не було йому вручено. Також у нього не було вилучено посвідчення водія та не було відсторонено від керування транспортним засобом. Примірник протоколу про адміністративне правопорушення йому не вручався.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вказав, що він не був за кермом автомобіля, працівник поліції продиктував йому, що необхідно писати, а якщо він не напише, то його транспортний засіб заберуть на потреби ЗСУ.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник - адвокат Лобуренко С.В. вказав, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про вину ОСОБА_1 . На місці події був власник транспортного засобу, однак його не допитували. В протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні відомості про пошкодження паркану, а зафіксовано лише пошкодження транспортного засобу, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, а також і ч.4 ст.130 КУпАП. Також вказує, що відеофіксація була неповною. В акті огляду вказаний прилад «Драгер» без зазначення моделі та повної назви.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У відповідності до ч. 4 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у разі вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , вона підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 474525 від 17.12.2022 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, по факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с. 3);

- схемою місця ДТП від 17.12.2022 року (а.с. 4) згідно дослідженої схеми місця ДТП, на останній графічно зображено місце знаходження транспортного засобу після ДТП та описані пошкодження автомобіля;

- поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких 17.12.2022 року він їхав зі сторони с.С.Дівиця в смт. Куликівка, керував автомобілем ГАЗ 31105-101, д.н.з. НОМЕР_1 , який почало заносити в бік кладовища, оскільки сніг не було розчищено по дорозі, після чого було зіткнення з парканом кладовища. Після того як він потрапив в ДТП, випив 100 г горілки. Згідно відеозапису, дані пояснення ОСОБА_1 пише сам в автомобілі працівників поліції без будь-якого примусу.

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 474580 від 17.12.2022 року по факту вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП (а.с. 41);

- роздруківкою приладу «Драгер» з результатом тесту 1,62%о (а.с.42);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, з якого слідує, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з рота, нестійка хода (а.с.46);

- даними відеозапису подій з якого вбачається, що поліцейські пропонують ОСОБА_1 , після скоєного ДТП, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погоджується, при цьому пояснює, що після ДТП отримав стрес, тому випив алкоголь. Крім того, з відеозапису вбачається, що від початку відеозапису на протязі всього часу фіксації зауважень на дії працівників поліції він не висловлював.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (47).

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

З дослідженого судом апеляційної інстанції відеозапису, наявного в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 не заперечувався факт ДТП, а також те, що він після цього випив алкоголь.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги, про те, що в матеріалах справи відсутні докази його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП., не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Викладена позиція щодо дій правопорушника розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Жодних інших вагомих доказів на спростування вини ОСОБА_1 та захисником суду апеляційної інстанції надано не було.

Твердження апелянта про те, що йому працівниками поліції не були роз`яснені права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, не заслуговують на увагу та спростовуються протоколами про адміністративні правопорушення, згідно яких громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Доводи апелянта про те, що відеозапис працівників поліції є неналежним доказом через неповноту відображання події, є необґрунтованими, так як на ньому зафіксований факт проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер», при цьому пояснює, що після ДТП отримав стрес, тому випив алкоголь і при його огляді не виникає сумніву у його достовірності, тому відеозапис є належним та допустимим доказом.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом то слід відзначити, що не відсторонення від керування транспортним засобом не звільняє водія від адміністративної відповідальності. Разом з цим, слід враховувати, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 потрапив у ДТП та був пошкоджений.

Таким чином, порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це зазначено в апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не було встановлено.

При розгляді справи наведеним доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , вірно врахував вищевказану норму ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої вказано, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність накладення стягнення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як за дане правопорушення передбачено більш суворе стягнення.

При цьому, адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції статті, за яке передбачене більш суворе стягнення, а саме ч. 4 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, відсутні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2023 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко