НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

13 листопада 2023 року Справа № 322/1715/23 (Провадження № 3/322/1242/23)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_2 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 , законного представника потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 23.10.2023 з відділення поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, за ч.2 ст.184 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності постановою судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12.10.2023 по справі №322/1599/23 піддана адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн (тисячу сімсот гривень 00 копійок) за ч.2 ст.184 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 будучі підданою адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП в порушення ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» повторно протягом року ухилилася від батьківських обов`язків щодо виховання та контрою довкілля свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 19.10.2023 близько 17:00 год. перебуваючи на дитячому майданчику за адресою: АДРЕСА_1 , ображав нецензурною лайкою, штовхнув і повалив на землю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Частиною другою цієї статі передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснила, що не була очевидцем події. Про обставини, вона дізналася від працівників поліції і сина. Свою вину визнала частково, оскільки вважала, що винен не тільки її син, а і решта дітей з його компанії. Щиро розкаялась у вчиненому.

Опитаний за його згодою і в присутності законного представника (матері) неповнолітній ОСОБА_2 пояснив, що того дня на дитячому майданчику він перебував в компанії трьох своїх друзів. Окрім їх компанії там був також ОСОБА_5 (потерпілий) зі свої другом, а також сестра потерпілого ОСОБА_6 зі своїми друзями. Зазначив, що шапку у потерпілого не відбирали. ОСОБА_7 зняли з ОСОБА_8 (сестри потерпілого) і його друзі нетривалий час перекидали один одному вказану шапку. Він також приймав участь у цьому, втім потім особисто повернув цю шапку ОСОБА_8 . Потерпілого він дійсно повалив на землю і трішки припалив йому запальничкою руку. Його дії були обумовлені тим, що ОСОБА_5 нецензурно виражався в його адресу.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення законний представник потерпілого ОСОБА_4 пояснила, що не була очевидцем події, про обставини вона дізналася від дітей коли ті повернулися додому з прогулянки. Її чоловік хотів самостійно «розібратися» в ситуації, втім вона вмовила його не робити цього і переконала повідомити про цей факт поліцію. Просила не карати ОСОБА_1 і не накладати на неї стягнення, оскільки на її ( ОСОБА_4 ) думку, подія сталася не через умисел ОСОБА_1 .

Опитаний за його згодою в присутності законного представника (матері) неповнолітній ОСОБА_3 пояснив, що був на дитячому майданчику зі своїм другом ОСОБА_9 . Там була і його сестра ОСОБА_6 , яка навчається зараз у першому класі, та її подружки. Також там була компанія старших хлопців, зокрема і ОСОБА_10 . Він ( ОСОБА_3 ) катався на гойдалці, а ОСОБА_11 сильно розкачав його, тому він висловився на адресу ОСОБА_11 нецензурно. В результаті ОСОБА_11 розізлився, ганявся за ним (потерпілим), відібрав у нього шапку, викинув її у смітник, з друзями спустив його з гірки, а потім повалив на землю і запальничкою припалив руку. Після події він повернувся до дому і розповів про те, що сталося батькам.

Суддею досліджені письмові докази у справі: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №889530 від 19.10.2023, реєстрація відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ЄО №2527 від 19.10.2023, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, письмові пояснення потерпілого ОСОБА_3 і його батьків - ОСОБА_12 і ОСОБА_4 , копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і паспорта ОСОБА_1 , довідка відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 20.10.2023 за №6227/72/01-2023 бази даних ІПНП.

Заслухавши ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та їх дітей, оцінивши перелічені докази у сукупності, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 , належним чином не виконувала своїх батьківських обов`язків, передбачених чинним законодавством, в результаті чого сталася подія за участю її малолітнього сина і потерпілого, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

При обранні виду та розміру стягнення, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини та майновий стан, позицію законного представника потерпілого, обставини події, а також причини, які спровокували її настання (перебування на майданчику малолітніх без догляду батьків, зокрема це стосується і потерпілого, нецензурні висловлювання останнього на адресу ОСОБА_2 , дії друзів ОСОБА_2 тощо )

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст.34 КУпАП, є розкаяння винної. Обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст.35 КУпАП, відсутні.

З огляду на вказане, з метою виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя визнає за необхідне застосувати до порушниці адміністративне стягнення у виді штрафу найменшого розміру.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн (тисячу сімсот гривень 00 копійок), за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а вразі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов