30.08.2023 Справа № 756/5949/23
№ 3/756/3490/23
№ 756/5949/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 серпня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

02 травня 2023 року, близько 00 год. 35 хв., ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Passat», номерний знак НОМЕР_1 , по просп. Степана Бандери, 12-А у м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому Законом порядку, відмовився, що було зафіксовано технічним засобом відеозапису.

Будучи неодноразово, належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України), ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився та не повідомив суду про поважні причини свого неприбуття.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Стащук В.А. будучи також неодноразово, належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП, у судове засідання не прибув. При цьому, адвокат Стащук В.А. неодноразово подавав до суду клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю в інших справах, однак жодного разу документальтно не підтверджував таку зайнятість.

Зважаючи на викладене, суд зауважує, що ОСОБА_1 було належним чином забезпечено реалізацію права на захист, оскільки суд неодноразово відкладав розгляд справи за клопотаннями адвоката Стащука В.А.

При цьому, ОСОБА_1 , з метою свого захисту - мав змогу залучити іншого захисника, однак таким правом не скористався.

Вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 024889, в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 був ознайомлений із його змістом, що зафіксовано відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського;

- відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти в установленому Законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Окрім того, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 024889, суд зважає на таке.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовуюсь при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки Європейського суду з прав людини у справах «Малофаєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р., та «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016 р., ЄСПЛ серед іншого зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготовитися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Ураховуючи викладене, вивчивши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, беручи до уваги фабулу, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 024889, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, з огляду на таке.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Разом з цим, зважаючи на те, що постановами Дніпровського районного суду м. Києва від 06.03.2023 та від 03.04.2023, Солом`янського районного суду м. Києва від 16.03.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України, суд вважає за необхідне остаточно призначити стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на підставі приписів ч. 3 ст. 30 КпАП України.

Керуючись статтями 30, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130 КпАП України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч. 3 ст. 30 КпАП України, шляхом приєднання невідбутих частин стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановами Дніпровського районного суду м. Києва від 06.03.2023, Солом`янського районного суду м. Києва від 16.03.2023 та Дніпровського районного суду м. Києва від 03.04.2023, визначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя В.В. Дев`ятко