Справа № 341/1607/23
Провадження № 33/4808/629/23
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції МЕРГЕЛЬ М. Р.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Микитчина П.С.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наступних встановлених суддею обставин.

22 липня 2023 року о 20 годині 37 хвилин по вул. Шевченка у місті Галичі громадянин ОСОБА_1 керував ТЗ Ауді 80, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме нагрудний відео реєстратор. У медичний заклад їхати відмовився. Від керування ТЗ відсторонений. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт не погоджується з винесеною постановою.

Вказує, що рішення прийнято без заслуховування свідків, а показання свідків без виклику їх в судове засідання і надання свідчень під присягою не можна вважати допустимими доказами

Зазначає, про недоведеність факту правомірної зупинки транспортного засобу працівниками поліції та факту керування та визнання судом такого на підставі неналежних доказів.

Наголошує, що працівник поліції повідомив права та обов`язку після складання адміністративного протоколу, а не перед тим.

Вказує, що працівники поліції нетактовно та в грубій формі з ним спілкувались та примушували до огляду в медичному закладі погрожуючи притягненням його до відповідальності за непокору працівникам поліції. Такі ультимативні вимоги змусили його відмовитись від проходження огляду.

Зазначає, що рапорт суперечить іншим доказам, що містяться в матеріалах справи і тому є неналежним доказом.

Також зазначає, що відеозапис не є безперервним, в ньому відсутній факт керування транспортним засобом, а тому є неналежним доказом.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його адвокат Микитчин П.С. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно. Клопотань не заявлено.

Просили задовольнити апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 липня 2023 року серії ААД № 191415 (а.с. 1) 05 лютого 2023 року о 20 годині 37 хвилин по вул. Шевченка у місті Галичі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ауді 80», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме нагрудний відео реєстратор. У медичний заклад їхати відмовився. Від керування ТЗ відсторонений. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП відділення поліції №3 м. Галич, капітаном поліції Регою М.І., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, але від такого останній відмовився.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 у КПН «Галицька лікарня», який мав ознаки алкогольного сп`яніння проте від проходження огляду відмовився.

В рапорті від 22 липня 2023 року (а.с. 6) інспектор СРПП ВП №3 (м. Галич) капітан поліції Рега М.І., доповідає начальнику про те, що заступивши в наряд з 22 липня 2023 року по 23 липня 2023 року спільно з інспектором СРПП капітаном поліції Шаюком А.Є., під час патрулювання зони обслуговування, а саме м. Галич близько о 20:30 год. гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомила про те, що бачила як не відомий їй чоловік сів за кермо у стані алкогольного сп`яніння в транспортний засіб марки Ауді д.н.з. НОМЕР_1 , після чого нами було зупинено вище вказаний транспортний засіб. Підійшовши до водія та відрекомендувавшись було повідомлено його причину зупинки, вище вказаним водієм виявився ОСОБА_1 , при спілкуванні з водієм було помічено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме порушення мови, координація рухів, запах алкоголю з порожнини рота. Водію у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу на стан вживання алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, на, що водій відмовився, також було запропоновано проїхати у медичний заклад КНПІ «Галицька лікарня» на, що гр. ОСОБА_1 також відмовився. Громадянину ОСОБА_1 було роз`яснено права згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. На вище вказану особу було складено адміністративний протокол ААД № 191415 за ч. 1 ст. 130. ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом. Автомобіль передано ОСОБА_3 посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Враховую, що рапорти поліцейських за своїм правовим змістом є документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами. Тому твердження апелянта про те, що рапорт поліцейського не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є слушним.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 7), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано як працівники поліції зупиняються біля транспортним засобом марки «Ауді 80», д.н.з. НОМЕР_1 та просять водія пред`явити документи і вийти з транспортного засобу у зв`язку з перевищенням швидкості. Дану вказівку водій не виконував. Після неодноразового прохання працівників поліції водій ОСОБА_1 все ж пред`явив документи. Далі працівники поліції запропонували огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння. Водій ОСОБА_1 також на неодноразове запитання працівників поліції не давав однозначної відповіді. На повторну пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці водій ОСОБА_1 відмовився, але погодився проїхати у медичний заклад. Проте після неодноразової пропозиції працівників поліції сісти у машину патрульної поліції для доставлення у медичний заклад водій ОСОБА_1 відмовився. Також відеозаписами зафіксована дача пояснень свідків та оголошення водієві ОСОБА_1 складених документів. Працівники поліції роз`яснили водієві права та обов`язки які передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 відмовився підписувати процесуальні документи, отримувати копії документів та давати пояснення.

Твердження про те, що відеозапис не є безперервним і в ньому відсутній факт керування транспортним засобом, а тому є неналежним доказом не є слушним, оскільки досліджені відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Також посилання апелянта на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу, що потягнуло за собою недопустимість доказів по справі, не є слушним. Причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому твердження апелянта, що працівники поліції нетактовно та в грубій формі з ним спілкувались та примушували до огляду в медичному закладі погрожуючи притягненням його до відповідальності за непокору працівникам поліції і такі ультимативні вимоги змусили його відмовитись від проходження огляду не є слушним.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У даному випадку проводилась безперервна відеофіксація, тому твердження апелянта, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки, не є слушним.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи підтверджують, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу і йому, як водію транспортного засобу марки запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, від такої пропозиції поліцейського ОСОБА_1 відмовився.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці, поліцейські запропонували пройти огляд у медичному закладі, проте від такого останній теж відмовився.

Змістом відеозаписів доведено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку, такі дії ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та стали підставою для оформлення протоколу.

Твердження апелянта, що судом першої інстанції рішення прийнято без заслуховування свідків, а показання свідків без виклику їх в судове засідання і надання свідчень під присягою не можна вважати допустимими доказами не є слушним та спростовується наявними доказами. Зокрема як вбачається з телефонограми, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 11), суд першої інстанції приймав відповідні заходи для виклику свідка ОСОБА_2 , але остання з невідомих для суду причин в судове засідання не з`явилась. З метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність свідка ОСОБА_2 .

Також відеозаписами, які долучені до матеріалів, зафіксовано процедуру відібрання свідчень у ОСОБА_4 . Усі дії, що здійснені працівником поліції проводились без тиску, пояснення ОСОБА_4 давала особисто, тому вважаю такі свідчення правдивими та законними.

Суд першої інстанції надав вичерпні відповіді на позицію сторони захисту щодо невизнання ОСОБА_1 себе водієм транспортного засобу, які є обґрунтованими та підтверджуються сукупністю доказів, що містяться в матеріалах справи які є належними та вмотивованими.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції виявили ознаками алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону відмовився, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2023 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло