Справа № 595/584/23
Провадження № 3/595/309/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2023 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Содомора Р.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли із відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої,до адміністративної відповідальності притягувалася 01.02.2023 за ч.1 ст.184 КУпАП,

за ч.2 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

19 березня 2023 року ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки, а саме залишила без нагляду свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який отримав травму руки, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 549362 від 20.03.2023, вбачається, що ОСОБА_1 була повідомлена про те, що розгляд справи відбудеться у Бучацькому районному суді, що підтверджується її підписом у протоколі.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

З огляду на те, що ОСОБА_1 будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, та про розгляд справи Бучацьким районним судом, в судове засідання не з`явилася, жодним чином не цікавилася рухом відомого їй провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними группами.

Згідно з ч.2 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинено повторно.

Винність ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 549362 від 20.03.2023; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок. 20.03.2023 її син ОСОБА_1 зламав руку.

ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, що підтверджується постановою Бучацького районного суду Тернопільської області № 595/62/23 від 01.02.2023, яка долучена до матеріалів справи.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, ухилення батьків від

виконання передбачених законодавством обов`язків щодо навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинено повторно.

Дослідивши в сукупності всі обставини по справі, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 повторно притягується до адміністративної відповідальності, негативно характеризується по місцю проживання, вважаю, що на неї слід накласти стягнення у виді штрафу, що сприятиме її вихованню та запобігатиме вчиненню нових правопорушень.

У відповідності до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

Керуючись ч.2 ст.184, ст.ст.251, 252, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р. О. Содомора