справа № 631/937/22
провадження № 3/631/28/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т. М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , співробітника Військової частини НОМЕР_2 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 для розгляду по суті надійшов адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 .

Зі змісту протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНХ-2 № 3949, складеного 11 листопада 2022 року командиром 3 взводу охорони та ППС 3 роти ВПС Військової частини НОМЕР_3 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , убачається, що 11 листопада 2022 року о 16 годині 00 хвилин до приміщення Військової служби правопорядку населеного пункту Нова Водолага в Харківському районі, Харківської області був доставлений солдат ОСОБА_1 , який попередньо виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду, що настав з моменту введення воєнного стану в Україні.

У результаті проведеного огляду на стан сп`яніння встановлено, що останній знаходився у стані алкогольного сп`яніння 0,24 проміле, акт № 156 від 11 листопада 2022 року, тест проведений за допомогою приладу «Алконт М» № 00251-15, дата тесту 11 листопада 2022 року о 16 годині 16 хвилин, тест № 867.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення приписів частини 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто перебування під час виконання своїх обов`язків у стані алкогольного сп`яніння у період особливого стану, а саме воєнного стану в Україні.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав, пояснивши суду, що їхав з селища міського типу Нова Водолага в напрямок міста Харкова та по дорозі, на блок посту, був зупинений працівниками Військової служби правопорядку, які запідозрили, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Як пояснив ОСОБА_1 , ніяких алкогольних напоїв він не вживав, тому з упевненістю погодився пройти відповідний огляд. Чому результат виявився позитивним 0,24 проміле, ОСОБА_1 не зрозумів та з його результатами не погодився, але працівники Військової служби правопорядку наполягали, щоб той підписав усі необхідні папери. Як пояснив ОСОБА_1 , після цього він одразу поїхав до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» для проходження огляду на стан сп`яніння, де лікар провів відповідний тест, результат якого виявився негативний. Просив долучити до матеріалів справи в якості доказів результати пройденого тесту та службову характеристику на нього.

У подальшому ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Готвянський Сергій Іванович, який діє на підставі ордеру на надання правової (правничої) допомоги № 1120599 від 10 січня 2023 року, вважав, що у діях його підзахисного відсутній склад інкримінованого йому у провини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 11 листопада 2022 року не перебував, що підтверджується результатами тестування, проведеного у Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», а позитивний результат газоаналізатора «Алконт М» міг бути звичайною помилкою та є допустимим (у межах допустимої похибки). Також з метою об`єктивного та всебічного розгляду справи захисник просив витребувати від Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку копію Інструкції з експлуатації приладу «Алконт М», заводський номер 00251-15 та долучити до матеріалів справи відповідь Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» з приводу обставин проходження тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 11 листопада 2022 року.

Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та доводи його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Диспозиція статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема частина 1 встановлює відповідальність за вчинення, по-перше, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, по-друге, за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-третє, за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-четверте, за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за частиною 3 наведеної статті настає за умови вчинення вищевказаних дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Об`єктом правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері військової дисципліни, належне несення військової служби. При цьому кваліфікуючою ознакою правопорушення є його вчинення в умовах особливого періоду.

У статті 1 Закону України № 1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року «Про оборону України» надано роз`яснення терміну особливий період, яким є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абзац 5 статті 1 Закону України № 354-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Згідно з частиною 8 статті 4 Закону України № 354-ХІІ від 21 жовтня 1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім того, 24 лютого 2022 року набрав чинності Указ Президента України № 29/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію». Мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року та 259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженими Законами України № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року та № 2212-ІХ від 21 квітня 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року та з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року та № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, затвердженими Законами України № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року та № 2738-ІХ від 16 листопада 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного станув Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року та з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року, строком на 90 діб.

Указом Президента України № 58/2023 від 06 лютого 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07 лютого 2023 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України продовжено строк дії воєнного станув Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що особливий період охоплює собою мобілізацію, воєнний час та частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

За загальним правилом суб`єктом військового адміністративного та військового дисциплінарного деліктів, до яких відносяться й адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є особа, яка перебуває на військовій службі.

У частині 9 статті 1 Закону України № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку (частина 4 статті 24 Закону України № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Як убачається з копії військового квитка серії НОМЕР_4 , виданого 09 березня 2022 року Військовою частиною НОМЕР_2 , ОСОБА_1 09 березня 2022 року на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» призваний до Збройних Сил України та цього ж дня призначений на посаду співробітника Військової частини НОМЕР_2 (наказ № 52-рс).

Отже із наявних у матеріалах справи документів вбачається, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, а отже є суб`єктом адміністративної відповідальності за статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту протоколу про військове адміністративне правопорушення ДНХ-2 № 3949 складеного 11 листопада 2022 року командиром 3 взводу охорони та ППС 3 роти ВПС Військової частини НОМЕР_3 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , убачається, що 11 листопада 2022 року о 16 годині 00 хвилин солдат ОСОБА_1 був доставлений до Військової служби правопорядку в селищі міського типу Нова Водолага, Харківського району, Харківського області, оскільки попередньо виконував обов`язки служби у нетверезому стані, що мало місце в умовах особливого періоду, який настав з моменту введення воєнного стану в Україні. В результаті проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алконт М» № 00251-15 результат позитивний 0,24 проміле, тест № 867, дата тесту 11 листопада 2022 року, час 16 година 16 хвилин.

На підставі даних тестування командиром 3 взводу охорони та ППС 3 роти ВПС Військової частини НОМЕР_3 старшим лейтенантом ОСОБА_2 у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 156 від 11 листопада 2022 року, у якому зафіксований результат 0,24 проміле.

При вирішення даної справи суд виходить з того, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке визначено у статті 1, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За правилами частин 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

При цьому, положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Основного закону України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Отже, правова природа адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно пункту 4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в України. Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотне.

В Рекомендаціях N R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09 вересня 2011 року у справі «Лучанінова проти України» та рішенні від 15 травня 2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі з єдиним унікальним № 688/788/15-к та від 23 червня 2020 року у справі з єдиним унікальним № 159/3738/16-к, де зазначено, що вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Також Верховний Суд у своїй постанові від 27 червня 2019 року у справі з єдиним унікальним № 560/751/17 вказав, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Приписами частини 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення імперативно встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06 червня 2018 року у справі «Михайлова проти України», де зазначено, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Таким чином, надаючи оцінку наданим суду доказам щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд керується наступним.

Відповідно до преамбули Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-ХІV від 24 березня 1999 року «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Дія цього Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Положеннями абзацу 7 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Порядок складення та оформлення уповноваженою особою протоколів про військові адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів (далі військовозобов`язані) у Збройних Силах України містяться в «Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2021 року за № 1622/37244.

При цьому зазначений наказ прийнятий, як чітко обумовлено його преамбулою, саме з метою удосконалення роботи щодо складання протоколів, оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення у Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту та їх надсилання до відповідних судових органів.

За приписами пункту 7 розділу ІІ «Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2021 року за № 1622/37244, до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення). Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Разом із тим, положеннями наведеної Інструкції не унормований порядок проходження військовослужбовцями огляду на встановлення факту перебування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Загальний порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції на момент виявлення правопорушення був визначений положеннями статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом із тим, більш детально порядок проведення такого огляду, послідовність дій уповноважених осіб, а також форму документів, що складаються в процесі огляду, передбачено різними відомчими нормативними актами такими, як: «Інструкцією про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10 жовтня 2016 року № 515 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 листопада 2016 року за № 1429/29559; «Інструкцією з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 серпня 2017 року № 726 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 вересня 2017 року за № 1166/31034; «Інструкцією про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Служби зовнішньої розвідки України від 14 серпня 2018 року № 300 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за № 1018/32470; «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, а також «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Порядок такого огляду посадовими особами різних уповноважених органів влади дещо відрізняється, але зберігаючи при цьому однакове нормування основних етапів.

Таким чином, з огляду на відсутність на момент виявлення адміністративного правопорушення (11 листопада 2022 року) єдиного нормативного акту в Україні, який регулює порядок проходження огляду на встановлення факту перебування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів військовослужбовців, до правовідносин, що склались в даному провадженні про адміністративне правопорушення, можливо застосувати положення «Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10 жовтня 2016 року № 515 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 листопада 2016 року за № 1429/29559, оскільки її приписи стосуються військових адміністративних правопорушень, вчинених військовослужбовцями Збройних Сил України, у тому числі, що передбачені главою 13-Б «Військові адміністративні правопорушення» Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також положення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, оскільки виявлення стану алкогольного сп`яніння у водіїв і громадян, які транспортними засобами не управляють, не має різниці, так як об`єктом дослідження є, в любому випадку, стан людини.

Як вже зазначалося вище, адміністративна відповідальність за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

У відповідності до пункту 7 глави 3 розділу VIIІ «Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10 жовтня 2016 року № 515 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 листопада 2016 року за № 1429/29559, за наявності ознак алкогольного сп`яніння у затриманої особи, установлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) у присутності двох свідків пропонує затриманій особі, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, пройти добровільно тест з використанням спеціальних технічних засобів в органі управління Служби правопорядку (підрозділі Служби правопорядку в гарнізоні).

Перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноважена посадова особа органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

За результатами проведення огляду на стан сп`яніння посадовою особою органу управління Служби правопорядку (підрозділу Служби правопорядку в гарнізоні) складається акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 15), який підписується посадовою особою, яка проводила огляд, та двома свідками.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається порушнику, а другий підшивається до протоколу про адміністративне правопорушення.

За результатами огляду особи, складається протокол про появу особи на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, виконання особою обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, якщо це було підтверджено тестом з використанням спеціальних технічних засобів, або складається протокол за відмову особи від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Аналогічний за змістом алгоритм дій міститься й у розділі ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, а також у «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Так, у відповідності до пунктів 1, 3, 4, 5 розділу ІІ наведеної Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (пункт 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858).

Як вже зазначалось, на підтвердження стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 до протоколу додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 156 від 11 листопада 2022 року, та результат тестування алкотестером «Алконт-М» заводський № 00251-15» від 11 листопада 2022 року, проведеного о 16 годині 16 хвилин, згідно з яким місткість алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі склала 0,24 ‰. Остання дата повірки 23 грудня 2021 року.

З копії Інструкції приладу спеціалізованого для виявлення концентрації парів в видихаємому повітрі «Алконт - М» з заводським номером 00251-15 убачається, що даний прилад має свідоцтво державної реєстрації № 9085/2009 та сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки № UA-МІ/1-2672-2010, призначений для огляду в стаціонарних і амбулаторно-поліклінічних медичних закладах, наркологіях і амбулаторіях, в медичних пунктах під час передрейсових та післярейсових медичних оглядів, перед виходом працівників на робочі місця з підвищеною небезпекою, в мобільних умовах, патрульних автомобілях працівниками ДАІ для визначення концентрації парів етилового спирту в повітрі, що видихається, а також умовах пересувних медичних пунктів.

Аналізатор вмісту парів алкоголю «Алконт-М» відповідає вимогам: ТУ У 33.2-1: 2009 ДСТУ 3798, ДСТУ ІЕС 60601-1-2, з ДСТУ 3400, ГОСТ 20790.

Прилад спеціалізований для вимірювання концентрації парів етанолу в видихаємому повітрі «Алконт - М» з заводським номером 00251-15 має наступні межі допустимої похибки вимірювання: абсолютна похибка в інтервалі діапазону вимірювання від 0 до 225 мг/м? (від 0 до 0,5 ‰); відносна похибка в інтервалі діапазону вимірювання від 225 до 900 мг/м? (від 0,5 до 2 ‰) (підпункт 3.3 пункту 3 Інструкції).

З копії сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-МІ/1-2672-2010, виданого Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики 27 жовтня 2010 року вбачається, що аналізатори вмісту парів алкоголю «Алконт» під час випуску з виробництва підлягають повірці. Міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу аналізаторів не більше шести місяців.

Згідно з копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-02/1995, виданого 23 грудня 2021 року Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт»), щодо газоаналізатора «Алконт - М» з заводським номером 00251-15, чинне до 22 грудня 2022 року.

У даному випадку результати тестування ОСОБА_1 склали 0,24 проміле, тобто на рівні технічної похибки, яка є допустимою під час застосування газоаналізатора «Алконт М».

Згідно алкоголь-тест-МБА, проведеного 11 листопада 2022 року о 17 годині 55 хвилин лікарем Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_5 , результат на наявність алкоголю в організмі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є негативним.

Також з відповіді Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» від 18 січня 2023 року убачається, що 11 листопада 2022 року, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» для проходження огляду на стан сп`яніння.

Огляд проводився у присутності лікаря ОСОБА_6 з використанням Алкоголь-тесту-МБА (Тест набір імунохроматографічний для виявлення алкоголю у слині) партія 0820/03 2020.08 REF ALK 1st 2022/07. Зовнішня та внутрішня упаковка тесту була цілою та неушкодженою, до моменту його розкриття у присутності лікаря.

ОСОБА_7 розпечатався та з його використанням був проведений огляд на стан сп`яніння, який показав відсутність алкоголю у слині та не перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на момент 17 години 55 хвилин, 11 листопада 2022 року.

На використаному для огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння Алкоголь-тесті-МБА (Тест набір імунохроматографічний для виявлення алкоголю у слині) партія 0820/03 2020.08 REF ALK 1st 2022/07 було записано 11.11.22 дату та 17.55 його проходження та поставлено синю прямокутну печатку Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної «Обласний наркологічний диспансер».

Таким чином, вищенаведене дає суду достатньо підстав для обґрунтованих сумнівів у тому, чи дійсно ОСОБА_1 11 листопада 2022 року о 16 годині 16 хвилин перебував в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків.

При цьому, у протоколі про військове адміністративне правопорушення серії ДНХ-2 № 3949 від 11 листопада 2022 року не зазначено будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , як то: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови тощо.

З урахуванням наведених обставин та наданих у справі доказів, на переконання суду, результат 0,24 проміле (що є на рівні гранично допустимої технічної похибки) не може категорично та достовірно свідчити про перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат отриманий в межах похибки.

Отже, проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібранні ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом установлено, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі наступного.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, заява № 39598/03), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), пункт 161, Series A, заява № 25).

Разом з тим надані особою, яка слала протокол про військове адміністративне правопорушення, докази в цій справі цим критеріям не відповідають.

Виниклі сумніви суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 з огляду на те, що Конституційний Суд України у пункті 4 рішення від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 зазначив, що конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина 2 статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено встановлення судом інших обставин адміністративного правопорушення, ніж ті, що зазначені в протоколі, оскільки це б погіршувало становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На підставі положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене частиною 3 статті 173-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що всупереч положенням статті 256 Кодексу України про адміністративне, а також статті 251 наведеного кодифікованого Закону України, наявні в матеріалах справи докази мають протиріччя та не доводять в повній мірі вину ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суттю адміністративного провадження є розгляд справи, який складається із: а) здійснення юридичної оцінки зібраних матеріалів; б) повного та всебічного дослідження матеріалів справи; в) встановлення об`єктивної істини у справі; г) винесення рішення (постанови) і доведення їх до відома учасників провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова про закриття провадження виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на зазначене, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 173-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 9 11, 23, частиною 3 статті 172-20, статтями 245, 246, пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 249 252, 256, частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287, статтями 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Т. М. Трояновська