ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку Управління патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом від 01.06.2023 серії БД № 212976, 01 червня 2023 року о 16 год. 50 хв. у м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, 55а, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BUICK REGAL, д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку, подану за допомогою спеціального світлового червоно синього та звукового сигналу не зупинився, шляхом підвищення швидкості намагався зникнути та був затриманий на вул. Пушкінська, 72, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху (надалі ПДР), за що передбачена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2023 року справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернуто до Полку Управління патрульної поліції в Одеській області для належного оформлення, оскільки протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, адже не містить зазначення частини статті 122-2 КУпАП, порушення якої інкримінується ОСОБА_1 .

Управлінням патрульної поліції в Одеській області ДПП вищевказану справу після доопрацювання було повторно направлено до суду та до матеріалів долучено рапорт поліцейського Управління патрульної поліції в Одеській області капітана поліції Віталія Ярового, в якому останній зазначає, що 01.06.2023 о 17:19 ним було складено протокол серії БД № 212976 зв ст. 122-2 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому він не вказав частину правопорушення. У зв`язку з цим просив вважати дійсним вищезазначений протокол за ст. 122-2 ч. 1.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, був обізнаний про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис у ньому, а тому суд вважає можливим провести розгляд справи у його відсутність.

Указане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 ч.1 КУпАП).

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 ч. 1 КУпАП).

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України, та буде порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Разом з тим, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не зазначено частину статті 122-2 КУпАП, порушення якої інкримінується ОСОБА_1 та фактично не викладено суті правопорушення з посиланням на норму закону, яка встановлює відповідальність за таке правопорушення.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Недоведена винуватість прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому суд зауважує, що зазначення у рапорті поліцейського Управління патрульної поліції в Одеській області Ярового В. про необхідність вважати протокол серії БД № 212976 від 01.06.2023 дійсним за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, не свідчить про пред`явлення посадовою особою адміністративного обвинувачення в належний спосіб.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 23, 24, 33-38, 122-2, 268, 279, 280, 283, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 122-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її прийняття шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА