П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із НОМЕР_1 прикордонного загону ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 204-1КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №012983 від 19.09.2023, вбачається, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП, а саме:

о 16:40 18.09.2023 року гр. ОСОБА_1 , був виявлений та затриманий інспектором прикордонної служби 1-ї категорії-групи моніторингу обстановки на напрямку 235 прикордонного знаку на відстані 5000 метрів до Державного кордону, за спробу незаконного перетину Державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку, поза межами пунктів пропуску.

Своїми діями порушив вимоги ст. 9,12 ЗУ «Про державний кордон України».

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, інформація щодо розгляду справи розміщена на веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam// sms повідомлення із судовою повісткою доставлені на його мобільний номер телефону, згідно заяви що міститься в матеріалах справи йому відомо що розгляд справи буде відбуватися в Ужгородському міськрайонному суді.

У зв`язку із наведеним вважаю за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , ознак складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КпАП України.

Згідно ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Частина 1 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України»: порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Пунктом 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затв. ПКМУ №57 від 27.01.1995 року, передбачено, що перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу. У разі коли громадянин, який постійно проживає в Україні, втратив зазначені документи (далі - паспортні документи) за межами України або якщо строк дії таких документів закінчився під час перебування громадянина за межами України, або встановлено, що вони є недійсними з інших причин, документом, що дає право на в`їзд в Україну, є посвідчення особи на повернення в Україну, яке видається дипломатичним представництвом або консульською установою України за кордоном.

Як вбачається з матеріалів справи, 16:40 18.09.2023 року гр. ОСОБА_1 , був виявлений та затриманий інспектором прикордонної служби 1-ї категорії-групи моніторингу обстановки на напрямку 235 прикордонного знаку на відстані 5000 метрів до Державного кордону, за спробу незаконного перетину Державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку, поза межами пунктів пропуску.

Згідно наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що він мав намір незаконно перетнути ДКУ, свою вину визнає, вказує що жодного тиску військовими на нього вчинено не було.

Окрім того, до матеріалів справи додано скріншоти переписки, щодо деталей незаконного перетику ДКУ поза пунктами пропуску.

Вказані в сукупності обставини вказують на наявність в діях ОСОБА_1 , ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 , за ознаками ч.1 ст.204-1 КУпАП кваліфіковані правильно.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №012983 від 19.09.2023; протоколом про адміністративне затримання від 18.09.2023; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 18.09.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

При призначенні адміністративного стягнення суддя виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а отже приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП у вигляді штрафу.

Згідно положень ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» , станом на січень 2023 року установлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 гривень. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 204-1 ч.1, 283-284, 287, 291, 294 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош