Справа № 522/207/23
Провадження № 3/522/241/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Свячена Ю.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси, надійшли матеріали про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 046080 від 27 листопада 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 27 листопада 2022 року о 21 год. 45 хвилин в м. Одеса, по вул. Рішельєвській, 5, керував транспортним засобом AUDI SQ8, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на засіб відеозапису, чим порушив п. 2.5 Прави дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

25 січня 2023 року на адресу суду надійшли письмові пояснення від ОСОБА_1 в яких останній вказує, що не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та просить закрити провадження по справі. Також в своїх пояснення ОСОБА_1 зазначає, що повертаючись до дому 27 листопада 2022 року його транспортний засіб було зупинено працівниками патрульної поліції з невідомої причини та не повідомленого, які саме правила дорожнього руху ним було порушено. На час зупинки працівниками поліції в стані алкогольного сп`яніння він не перебував. Вказує, що йому не пропонувалося проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів, які б відповідали сертифікату та свідоцтву про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Натомість о 22.00 годині йому було запропоновано проїхати до медичного закладу, що могло послужити порушенням комендантської години. Крім того зазначає, що працівниками поліції були допущені істотні порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння та складання за його результатами протоколу про адміністративне правопорушення, а тому протокол та додані до нього матеріали є недопустимими доказами.

Справа призначалася до розгляду на 01 лютого 2023 року, 28 березня 2023 року, 30 травня 2023 року, однак в судові засідання на зазначені дати ОСОБА_1 не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Зважаючи на викладене, судом вирішено провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить приписам ч. 2 ст. 268 КУпАП.До вказаних висновків суд дійшов, виходячи з наступного.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Слід звернути увагу на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків. Крім того, частиною шостою статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення, тому суд розцінює дії ОСОБА_1 як такі, що спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу за відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт пропозиції/вимоги пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ст.266 КУпАП в редакції Закону України від 16 лютого 2021 року №1231-IX - особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 046080 від 27 листопада 2022 року, на думку суду відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено про наявні у ОСОБА_1 на момент зупинки його автомобіля поліцейським ознак стану алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, а також зазначено, що огляд він пройти відмовився.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , викладені в поясненнях наданих до суду, про те що йому не пропонувалося пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки викладена в них інформація є кардинально протилежною обставинам, зафіксованим та долученим до матеріалів справи у вигляді відкозапису з нагрудної камери працівника поліції.

Так з доданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено під час керування транспортним засобомAUDI SQ8, д.н.з. НОМЕР_1 , що не заперечувалося останнім в наданих до суду поясненнях.

ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest, однак від такого проходження ОСОБА_1 відмовився від даного проходження.

Працівниками поліції було належним чином роз`яснено ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, однак особа, що притягається до адміністративної відповідальності декілька разів відповіла працівникові поліції чіткою відмовою.

Після чого працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 проїхати задля огляду на стан алкогольного або іншого сп`яніння до медичного закладу, на що останній відповів відмовою.

Окрім того, відповідно до наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 особисто повідомив, що вживав алкогольні, а саме вино.

Слід зазначити, що норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять. Пропозиція поліцейського пройти огляд та відмова від такого огляду з боку ОСОБА_1 , утворює склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння підлягає доведенню факт наявності ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, тож зважаючи на те, що працівниками поліції було встановлено наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , зафіксовано у матеріалах справи про адміністративне правопорушення факт пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції), а також зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 046080 від 27 листопада 2022 року факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, у вказаних матеріалах присутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапису, а також іншими документами.

Врахувавши характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, вважаю необхідним та достатнім для виховання особи, а також запобігання вчинення нових порушень накладення стягнення на правопорушника у вигляді позбавлення права керування транспортним засобами з накладенням штрафу, відповідно до санкції статті.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином з ОСОБА_1 також необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33-36, 40-1, ч. 1-130, 221, 245, 268, 280, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя: Свячена Ю.Б.