Справа № 629/1411/23
Номер провадження 3/629/477/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2023 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко О.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Лозівського РВП ГУНП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП, -

встановив:

До суду надійшов зазначений матеріал.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №732191 від 16.03.2023, з початку жовтня 2022 року по теперішній час, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 не доглядає за своєю літньою матір`ю, ОСОБА_2 , яка має вади здоров`я, в ході чого могла бути завдана шкода її фізичному або психічному здоров`ю.

Вивчивши протокол та долучені до нього матеріали, суд приходить до висновку, що адміністративний протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП України і підлягає поверненню для доопрацювання, виходячи з наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, в тому числі в ході складення протоколу, збору необхідних доказів, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що зобов`язує працівників, уповноважених на складання протоколу належно виясняти необхідні для притягнення особи до відповідальності обставини, збирати про це докази.

Відповідно до ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до стані 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений. Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» від 15.11.2001 №2789-ІІІ насильство в сім`ї будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства. Фізичне насильство в сім`ї це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень (наприклад, нанесення одним членом сім`ї іншому члену сім`ї побоїв). Психологічне насильство в сім`ї насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю. Економічне насильство в сім`ї умисне позбавлення одним членом сім`ї іншого члена сім`ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров`я.

Завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого є необов`язковим для кваліфікації.

Одним із видів протиправних дій, які є об`єктивною стороною цього правопорушення є невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений під яким необхідно розуміти спеціальну форму реагування служби дільничних інспекторів міліції та кримінальної міліції у справах дітей щодо захисту жертви насильства в сім`ї, яким особі, яка вчинила насильство в сім`ї, забороняється вчиняти певні дії стосовно жертви насильства в сім`ї. Захисним приписом особи, стосовно якої він винесений, може бути заборонено чинити певну дію (дії) стосовно жертви насильства в сім`ї, а саме: чинити конкретні акти насильства в сім`ї; отримувати інформацію про місце перебування жертви насильства в сім`ї; розшукувати жертву насильства в сім`ї, якщо жертва насильства в сім`ї за власним бажанням перебуває у місці, що невідоме особі, яка вчинила насильство в сім`ї; відвідувати жертву насильства в сім`ї, якщо вона тимчасово перебуває не за місцем спільного проживання членів сім`ї; вести телефонні розмови з жертвою насильства в сім`ї.

Ще одним із видів протиправних дій, які є об`єктивною стороною цього правопорушення є непроходження корекційної програми. Законом України «Про попередження насильства в сім`ї» визначено поняття «корекційна програма» це програма, спрямована на формування гуманістичних цінностей та ненасильницької поведінки особи, яка вчинила насильство в сім`ї. Корекційна програма розробляється відповідно до статті 8 вищезазначеного Закону кризовими центрами, що утворюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, благодійними фондами, об`єднаннями громадян у порядку, визначеному законодавством, відповідно до соціальних потреб регіону. Забезпечення проходження корекційних програм відповідно до Інструкції щодо порядку взаємодії структурних підрозділів, відповідальних за реалізацію державної політики щодо попередження насильства в сім`ї, служб у справах дітей, центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та відповідних підрозділів органів внутрішніх справ з питань здійснення заходів щодо попередження насильства в сім`ї, затвердженої наказом Міністерства України у справах сім`ї, молоді та спорту, Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2009 №3131-386, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30 вересня 2009 року за №917/16933, здійснюється структурними підрозділами місцевих державних адміністрацій з питань попередження насильства в сім`ї. Порядок направлення на проходження корекційної програми визначено пунктом 3.3. зазначеної Інструкції, згідно з якою, у разі вчинення особою насильства в сім`ї, служба дільничних інспекторів міліції або кримінальна поліція у справах дітей видає цій особі під розписку направлення на проходження корекційної програми та в триденний строк надсилає до відповідного кризового центру повідомлення про направлення особи на проходження корекційної програми.

Згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01.06.2000 №1768-Ш до членів сім`ї відносяться особи, які проживають разом і (або) об`єднанні законними правами чи обов`язками щодо утримання

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до члена своєї сім`ї.

Разом з цим, норми КУпАП не передбачають можливості суду самостійно перекваліфікувати дії осіб, які вчинили адміністративні правопорушення.

Зі змісту статей 7,254,279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд. Наслідком недотримання цієї вимоги є повернення протоколу до відповідного органу для належного оформлення.

Зважаючи на те, що без усунення зазначеної неповноти неможливо виконати вимоги ст.268 КУпАП, щодо прав особи, яка притягається до відповідальності і ст.245,280 КУпАП, щодо повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а також враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення містить недоліки, які не можуть бути усунені безпосередньо в суді, вважаю за необхідне повернути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.1 КУпАП до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, для належного оформлення відповідно, до вимог чинного законодавства України та у строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.156,221,222,278,280 КУпАП, суддя, -

постановив:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст.173-2 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 передати до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, для належного оформлення відповідно, до вимог чинного законодавства України та у строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Олександр ТКАЧЕНКО