Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/731/23
Провадження № 3/391/474/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023р. селище Компаніївка

Суддя Компаніївського районного суду Кіровоградської області Козюменська Валерія В`ячеславівна, розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 2 (м.Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомо, за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Компаніївського районного суду Кіровоградської області надійшли матеріли про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 26.08.2023 року о 13:30 год. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , не в повній мірі виконує свої батьківські обов`язки відносно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме навчання та виховання, належного догляду, що призвело до спроби отруєння дитини, яка випила дві пластинки клофеліну (20 таблеток) та була доставлена до лікарні в м. Кропивницький Кіровоградської області, де дитина перебувала в реанімаційному відділенні.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.1 ст.184 КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає разом з донькою ОСОБА_3 , 2007 року народження в с. Володимирівка. Чоловік практично весь час перебуває на заробітках. Також є старша донька, але вона одружена, мешкає окремо. Вважає, що в доньці є все необхідне, своя кімната, інтернет, мобільний телефон тощо.

25.08.2023 р. вона разом з донькою перебувала в смт Компаніївка, де купували речі для школи. Після вона поїхала до дому, а донька залишилась погуляти в Компаніївці та заночувала у тітки ОСОБА_4 . Наступного дня тітка привезла доньку до дому, та була якась бліда, сонна. Сказала, що хоче відпочити та пішла до себе спати. Приблизно через 30 хвилин зателефонувала ОСОБА_5 , яка повідомила, що виявила відсутність 20 таблеток клофеліну, які, як вона вважала, випила ОСОБА_6 . Вони відвезли доньку до лікарні. Пізніше ОСОБА_6 пояснила, що хотіла вчинити самогубство, оскільки боялася не здати ЗНО.

Їх селище дуже маленьке практично одна вулиця. Можливо ОСОБА_6 не хватає спілкування, якихось вражень.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що дійсно намагалась скоїти самогубство, оскільки думала про майбутнє, дуже боялася, що не здасть ЗНО та не поступить до ВНЗ.

Самогубство вона вчинила не через батьків. Батьки в неї не суворі, ставляться до неї добре, забезпечують всім необхідним. Просто стався такий збіг, що задумалась про майбутнє, перелякалась, що не поступить навчатись, що прийдеться залишиться в селі.

Про те, що ОСОБА_7 самостійно вжила таблетки без відома батьків та родичів слідує з пояснень лікарів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які надавали медичну допомогу ОСОБА_6 , коли її доставили до лікарні (а.с.9).

Дослідивши матеріали даної адміністративної справи суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.184КУпАП настає у разі ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням їхнього належного виховання, навчання та створення необхідних умов життя, однак, на думку суду, обставини, які викладені в протоколі, не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Разом з тим, у матеріалах справи будь-які дані про ухилення чи невиконання покладених на ОСОБА_1 обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання та навчання своєї неповнолітньої дитини відсутні.

Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що дитина була під контролем матері, яка, в свою чергу, негайно вжила заходів щодо доставлення дитини до лікувального закладу. ОСОБА_6 пояснювала щодо добрих стосунків з матір`ю, про забезпечення її всім необхідним та вказувала причину спроби самогубства страх перед майбутнім, що не здасть ЗНО через що не вступить до ВНЗ та залишиться жити в селі.

Згідно висновку практичного психолога від 18.10.2023 року, родина ОСОБА_6 - це середня нормальна родина зі звичними традиціями виховання і батьківсько-дитячих відносин. Обмежене коло реальної соціальної взаємодії і завищенні очікування від віртуального світу інтернет-реальності, на фоні невдалих нетривалих відносин з протилежною статтю і не реалізованістю в рольових товариських відносинах з подругами, привели до внутрішньої напруги і сильного стресу. Відсутність соціального досвіду подолання таких внутрішніх станів вилилося в спробу суїциду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України, не доведена поза розумним сумнівом допустимими та належними доказами.

Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.221,283,284 КпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області в десятиденний строк з дня її винесення.

Суддя В.В. Козюменська