Справа №486/434/22
Провадження № 33/812/283/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В. ,

за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_2 І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 його захисником адвокатом ОСОБА_3 на постанову, яку ухвалив Южноукраїнський міський суд Миколаївської області під головуванням судді Волкової Олени Іванівни у приміщенні цього ж суду 27 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№088510 від 01 травня 2022 року, який разом з матеріалами був направлений на розгляд до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, водій ОСОБА_1 01 травня 2022 року о 21 год 55 хв. керував транспортним засобом «DAEWOO NUBIRA», номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі Н-24 «Благовіщенськ-Миколаїв», 111 км, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, мав різкий запах з порожнини рота, невиразну мову, хитку ходу. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а саме в лікарні м. Южноукраїнськ, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 подала в його інтересах апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначив, що постанова винесена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, при розгляді справи судом не було враховано всіх обставин, які впливають на прийняття правильного рішення, та не вжито заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх доказів по справі.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 01 травня 2022 року керував транспортним засобом «DAEWOO NUBIRA», номерний знак НОМЕР_1 .

01 травня 2022 року ОСОБА_5 їхав попутним транспортом до блокпосту, на якому лишив свій автомобіль. Завести автомобіль він не зміг, а тому вирішив чекати в автомобілі до ранку на блокпосту, оскільки через комендантську годину його ніхто б не забрав.

Перебування в автомобілі було розцінене співробітниками поліції як керування ним. При цьому факт руху автомобіля та факт керування автомобілем ОСОБА_6 не підтверджується ні відеозаписом, ні показами свідків. На першому відео видно тільки автомобіль, що стоїть біля краю дороги, що не заборонено чинним законодавством

З фрагменту відеозапису, де ОСОБА_7 затримують, вбачається що ОСОБА_5 не має ознак сп`янінням, мова не порушена, розмовляє адекватно спокійно, каже що він військовий, турбується про цілісність своїх речей, просить поправити йому кепку оскільки на руки йому вділи наручники. Тобто на відео, де його затримують, він не має ознак сп`яніння.

Між ОСОБА_6 та співробітниками поліції виник конфлікт стосовно воєнних дій, оскільки ОСОБА_5 є військовим, проходить службу в ЗСУ та брав безпосередню участь у бойових діях.

В розмові ОСОБА_5 зазначив, що не вважає правильним отримання співробітниками поліції, які перебувають у Первомайському районі, грошової винагороди в сумі 100 000,00 грн., в той час як він, беручи безпосередню участь в бойових діях, перебуваючи на лінії зіткнення та отримавши поранення, не отримує такої винагороди.

У відповідь на це співробітники поліції почали вести себе неправомірно, принижувати людську гідність ОСОБА_7 , нецензурно висловлюватися та погрожували, що складуть протокол та позбавлять його прав.

Оскільки ОСОБА_5 не керував транспортним засобом, то відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджували б факт керування ОСОБА_6 транспортним засобом.

В матеріалах справи відсутній безперервний відеозапис, зроблений у відповідності із Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і відео і кінозйомки, затвердженої наказом №1026 від 18 грудня 2018 року, наявні лише фрагменти записів.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено порядок застосування технічного засобу, право на ознайомлення з сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу.

При ухваленні постанови суд першої інстанції порушив практику ЄСПЛ та ст.62 Конституції України, оскільки не можна вважати, що винуватість ОСОБА_8 доведено поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

В суд апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_9 , та його захисник адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, про дату та час судового засідання буди повідомлені відповідно до вимог КУпАП шляхом надсилання повідомлень засобами поштового зв`язку та телефонограмами. ОСОБА_9 згідно даних реєстру поштових відправлень повідомлення не вручено через відсутність адресата за вказаною адресою, адвокат повідомлення отримала. Тому апеляційний суд, виходячи з положень ч. 1 ст. 268, ч. 6 статті 294 КУпАП, врахувавши заяву захисника щодо можливості розгляду справи за її відсутності, а також достатність наявних у справі матеріалів для її розгляду, вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила)).

Згідно із частиною 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 статті 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 088510 від 01 травня 2022 року, водій ОСОБА_1 01 травня 2022 року о 21 год 55 хв. керував транспортним засобом «DAEWOO NUBIRA», номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі Н-24 «Благовіщенськ-Миколаїв», 111 км, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, мав різкий запах з порожнини рота, невиразну мову, хитку ходу. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а саме в лікарні м. Южноукраїнськ у встановленому законом порядку відмовився.

Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

Достовірність викладених у протоколі відомостей, зокрема, факт відмови ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку - як поліцейськими на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, також підтверджено іншими доказами: відеозаписом правопорушення з нагрудного реєстратору працівника поліції, який досліджувався у судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій, і в якому зафіксовані усі викладені в протоколі серії ААБ№088510 від 01 травня 2022 року обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Зокрема, що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як працівниками поліції за допомогою алкотестеру, так і у медичному закладі. Фіксація правопорушення була здійснена працівниками поліції технічними засобами відеофіксації відповідно до вимог частини 2 статті 266 КУпАП.

У рапорті поліцейського ОСОБА_10 зазначено, що він, разом з поліцейським СРПП ВН№3 Хомичем О.С. 01 травня 2022 року при патрулюванні територій обслуговування ВН№3, а саме по дорозі Н-24 «Благовіщенськ-Миколаїв» в районі 111 км, близько 22:00 год, наближаючись до в`їзду в м. Южноукраїнськ, де розташований блокпост і здійснюють несення служби працівники поліції спільно з територіальною обороною міста. Останні повідомили, що з метою перевірки зупинили автомобіль «DAEWOO NUBIRA», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , 1989 року народження, та при спілкуванні з водієм від нього було чутно явні ознаки алкогольного сп`яніння, мав різкий запах алкоголю з порожнини рота, не виразну мову, хитку ходу.

Після чого при встановленні вищезазначених обставин було виявлено, що водій на місці зупинки поводив себе агресивно та мав при собі предмет, схожий на ніж, та знаходився у військовій формі. Враховуючи даний факт, та з метою того, щоб ОСОБА_1 не завдав шкоди життю та здоров`ю собі та оточуючим, було прийнято рішення його затримати та одягнути кайданки.

Потім водію знову роз`яснено всі обставини та норми законодавства, та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або пройти медичний огляд в лікарні м. Южноукраїнськ, на що водій категорично відмовився.

Після чого водія ОСОБА_1 було доставлено до ВП №3 Вознесенського РУП, де було складено всі адміністративні матеріали.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 088510 додані письмові пояснення осіб, які входять до складу територіальної оборони м. Южноукраїнськ: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Так ОСОБА_11 зазначив, що 01 травня 2023 року близько 21:50 год він перебував на блокпосту, що знаходився при в`їзді до м. Южноукраїнськ, коли помітили автомобіль, який рухався по автодорозі Н-24 «Благовіщенськ-Миколаїв» в напрямку АЗС «WOG» зі сторони профілакторію. Водій даного автомобіля під`їхав до території АЗС, після чого розвернувся та почав прямувати в напрямку вище зазначеного блокпосту. Цей автомобіль, а саме «DAEWOO», номерний знак НОМЕР_1 , було зупинено з метою перевірки водія та авто. При перевірці від водія, який знаходився у військовій формі, було чутно явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме - був різкій запах алкоголю з порожнини рота та невиразна мова. В цей час до даного місця під`їхав патрульний автомобіль поліції, тож вони зупинили поліцейських та повідомили про даний факт. Водій в цей час вже знаходився біля них на вулиці, але поведінка в нього була агресивна та він мав при собі ножа, тож його було затримано працівниками поліції та надягнуто на нього кайданки. Також вони передали працівникам поліції всі документи даного водія, які були виявлені при огляді (а.с. 3).

ОСОБА_12 у своїх поясненнях зазначив, що він входить до складу територіальної оборони м. Южноукраїнськ, 01 травня 2022 року він перебував на чергуванні на блокпосту біля поста ДАІ. Приблизно 21:50 год. ним був помічений автомобіль марки «DAEWOO NUBIRA», номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в бік блокпоста, даний автомобіль було зупинено на блокпосту для перевірки документів, та було встановлено, що даним транспортним засобом керував ОСОБА_1 . Під час спілкування з даним громадянином було помічено, що він перебуває в п`яному вигляді, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчив різкій запах з порожнини рота, невиразна, нечітка мова, почервоніння обличчя. В цей час в сторону блокпоста рухався автомобіль поліції, який було зупинено для подальшого встановлення всіх обставин. Зазначений автомобіль рухався по автодорозі Н-24 зі сторони профілакторію в бік м. Южноукраїнськ.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, що підтверджено фіксацією технічними засобами відеозапису, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, обґрунтовано вважав доведеним факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги як безпідставні.

Щодо заперечення апелянтом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає їх такими, що суперечать фактичним обставинам справи.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№088510 від 01 травня 2022 року долучено диск з відеозаписом подій 01 травня 2022 року.

Так, з початку відеозапису, який міститься на диску та долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №088510, вбачається, що автомобіль марки «DAEWOO NUBIRA», номерний знак НОМЕР_1 припаркований на узбіччі дороги (файл запису VIP_20220502_144921_470).

Водій ОСОБА_1 був затриманий представниками ТРО через сутичку з ними, під час якої в руках тримав ключі від автомобілю (запису …1-0).

На питання працівників поліції, що ОСОБА_1 сьогодні вживав (файл …1-0, час запису 22:07:45), він відповів, що пиво (файл 1-0, час запису 22:07:48).

Також ОСОБА_1 відповідає на питання працівників поліції, куди він їхав (файл 1-0, час запису 22:07:49).

Згодом у відділенні поліції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області м. Южноукраїнськ Самойлов зазначав, що в нього рідний брат помирає і він їхав до нього (файл…1-4730 час запису 23:52:36).

ОСОБА_1 відповідав на запитання поліцейського, не заперечуючи факту керування автомобілем. У нього особами, які входять до складу територіальної оборони м. Южноукраїнськ, були вилучені ключі від автомобілю, відповідні документи та передані працівникам поліції, зокрема посвідчення водія, для встановлення його особи. Тобто поведінка ОСОБА_1 була притаманна особі, яка керує транспортним засобом та має нести за це відповідальність.

Отже, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність наявними у справі доказами факту керування ОСОБА_1 автомобілем марки «DAEWOO NUBIRA», номерний знак НОМЕР_1 , 01 травня 2022 року за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ№088510 від 01 травня 2022 року.

Посилання скаржника на те, що автомобілем ОСОБА_1 не керував, спростовується вищеназваними доказами, а тому є непереконливим.

Посилання скаржника на те, що відеозйомка не містить доказів керування автомобілем саме ним, не спростовують висновки суду та не можуть бути достатньою підставою для скасування постанови суду.

Відеозйомка керування транспортним засобом особою безпосередньо перед зупинкою та вимогою працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння не є обов`язковою відповідно до положень КУпАП, а доведеність цих обставин встановлюється на підставі аналізу всіх доказів, передбачених статтею 251 КУпАП, у їх сукупності.

З відеозапису також вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ( файл …1-0 час запису 22:08:20, 22:09:00, 22:09:06) або у відповідному медичному закладі (…1-0 час запису11:09:05).

Проте ОСОБА_1 відмовився від проходження зазначеного огляду (файл (…1-0 час запису 22:08:22;22:09:02;22:09:06;22:09:15)), після чого його було доправлено до відділення поліції, де складено протокол про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника Самойлова В.С. в апеляційній скарзі на неправомірну поведінку працівників територіальної оборони та працівників поліції, тиск з їх боку, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені відповідними доказами. Зокрема, такі обставини не вбачаються з наданих поліцейськими відеозаписів. Так, доданий до протоколу відеозапис події не підтверджує, що дії членів ТРО та працівників поліції щодо затримання ОСОБА_1 були скеровані на те, щоб примусити його відмовитися від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

До того ж обставини щодо правомірності дії поліцейських та інших осіб під час затримання ОСОБА_1 могли бути предметом оскарження дій відповідних осіб в порядку, визначеному законом, за межами даного провадження, але докази такого оскарження у справі відсутні.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і відео і кінозйомки, затвердженої наказом №1026 від 18 грудня 2018 року, а саме, що відеозапис не є безперервним, не спростовує належність фіксації факту правопорушення, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою виявлення або фіксування правопорушення.

Норми законодавства про адміністративні правопорушення (КУпАП) не містять вимог щодо порядку фіксації факту керування порушником транспортними засобами або наслідків відхилення від вимог внутрішньовідомчих інструкцій, а тому ця обставина має доводитись за загальними вимогами щодо доказів (стаття 251 КУпАП).

Відеозапис, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення у справі, сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації, тому відеозапис є належним та допустимим доказом.

Із відеозаписів вбачається, що саме ОСОБА_1 , особа якого, зафіксована на відеозаписі та співпадає із особою, яка була встановлена працівниками поліції, відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, відеозапис події є належним та допустимим доказом. А тому, місцевий суд обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи доказів перебування апелянта у стані алкогольного сп`яніння, а також ознак сп`яніння, відсутність в матеріалах справи доказів роз`яснення поліцейським порядку застосування технічних засобів огляду, право на ознайомлення із сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, про що сторона захисту вказує в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №088510 від 01 травня 2022 року ОСОБА_1 звинувачується не у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а у відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже доведенню у справі, яка переглядається, підлягає не факт стану алкогольного сп`яніння особи, а факт його відмови від огляду.

Порядок направлення водія на огляд та проведення огляду водія транспортного засобу, щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, визначений статтею 266 КУпАП, а також Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок).

Згідно із змістом частини 1 статті 266 КУпАП оглядові на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, підлягають водії, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з п. 3 Розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, виявлення у особи, яка керує транспортним засобом, ознак сп`яніння через зовнішні ознаки та поведінку, що є передумовою проведення відповідного огляду, покладається на поліцейських, а не на суд.

У даній справі ці ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 (різкий запах з порожнини рота, невиразна мова, хитка хода), були зазначені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення.

За такого матеріали, наявні у справі, підтверджують наявність у поліцейських підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Виходячи з положень пункту 5 розділу ІІ Інструкції обов`язок поліцейського інформувати особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та надання на її вимогу сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, пов`язаний саме із проведенням огляду. Оскільки ОСОБА_1 від огляду відмовився, виконання таких дій не було побов`язковим.

Протокол підписаний ОСОБА_1 . Будь-які зауваження у протоколі, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зазначені.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, дотримано судом стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у скоєнні передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення. У справі, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції, який підтверджений, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху. Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна