Справа № 305/652/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
03.11.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою його захисника адвоката Куций Р.А. на постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 24.03.2023,
Постановою судді Рахівського районного суду від 24.03.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади , з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.
В оскарженій постанові судді від 24.03.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
ОСОБА_1 був виявлений та в подальшому затриманий, 24 березня 2023 року, близько 10 год. 10 хв., у контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку №320, прикордонним нарядом, «Адміністративно-оперативна група» (територія Рахівської міської громади Рахівського району Закарпатської області), при спробі незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії, поза пунктами пропуску через державний кордон України, чим, порушив вимоги ст.9, ст.12 Закону України, «Про державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив правопорушення за яке передбачене відповідальність ч.1 ст.204-1 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Куций Р.А. просить зазначену вище постанову судді від 24.03.2023 скасувати, а провадження у даній справі закрити.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на те, що ОСОБА_1 планував придбати автомобіль в м Ужгород. Для цього, ним був придбаний квиток № НОМЕР_1 на рейсовий автобус за маршрутом з м. Вінниці до м. Ужгород. Час відбуття з м. Вінниці 23.03.2023 року о 12 год. 50 хв., час прибуття в м. Ужгород 24.03.2023 о 05 год. 10 хв.
За твердженням заявника, 24.03.2023 о 01 год. 30 хв. ОСОБА_1 на блок посту №1 під м. Рахів прикордонним нарядом було знято з рейсового автобусу, здійснено його затримання, обшук і вилучення речей і документів та приблизно в 02 години 24.03.2023 доставлено до с Ділового, за місцем знаходження відділу прикордонної служби, де ОСОБА_1 утримували до 14 годин 24.03.2023. Лише з 10 годин ранку почали оформляти процесуальні документи затримання, вилучення тощо. Захисника Хацановському С.О. не надавали, телефон зламали, змусили написати пояснення, що він мав намір на перетин державного кордону з Румунією.
За описаних обставин, захист вважає, що в діях ОСОБА_1 взагалі відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП, а судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, допущено неповноту судового розгляду, яка призвела до однобокості судового процесу, обвинувального ухилу суду та неповноту з`ясування фактичних обставин справи (а.с.18-22).
Судові засідання в апеляційній інстанції призначалися неодноразово на 12.05.2023, 16.06.2023, 11.08.2023, 29.09.2023 та 03.11.2023. В жодне з них ані ОСОБА_1 , ані його захисник Куций Р.А. не з`явились. Про час та місце слухання повідомлялись належним чином. Захисник Куций Р.А. подав суду заяви із зазначенням різних причин неявки у судове засідання у тому числі, посилаючись на власне бажання утриматись від переміщення в західну частину України (а.с.40, 55-56, 61-62). ОСОБА_1 жодних заяв до апеляційного суду не давав, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Від захисника Куций Р.А. надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Кодексом України про адміністративні правопорушення не регулюється питання про проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції.
Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Статтею 336 КПК України визначено порядок проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції під час судового провадження.
Прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. При цьому враховуються наявні технічні можливості.
Дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки в клопотанні захисника не надано належних та достатніх доказів про причини, які об`єктивно позбавляють його можливості з`явитися до апеляційного суду для участі в справі.
Апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 та його захисника, які вчергове до суду не з`явились, об`єктивних причин своєї неявки не навели.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.
Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно із положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Статтею 204-1 КУпАП встановлена відповідальність за незаконне перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Згідно ст.9 Закону України Про Державний кордон України перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.
Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.
Згідно п.6 ч.1 ст.8 Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, як встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд критично відноситься до тверджень захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки такі спростовуються доказами по справі.
Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 006059 від 24.03.2023 (а.с.1), відповідно до якого ОСОБА_1 був виявлений та в подальшому затриманий, 24 березня 2023 року, близько 10 год. 10 хв., у контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку №320, прикордонним нарядом, «Адміністративно-оперативна група» (територія Рахівської міської громади Рахівського району Закарпатської області), при спробі незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії, поза пунктами пропуску через державний кордон України;
- протоколом про адміністративне затримання від 24.03.2023 (а.с.2);
- протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 24.03.2023;
- поясненнями ОСОБА_1 з яких слідує, що він заздалегідь запланував перетин державного кордону незаконним шляхом в одну із країн Європейського союзу, з подальшим потраплянням до Польщі для працевлаштування спільно із сім`єю. В Тереграмм-каналі знайшов контакт особи, яка цим займалась, особа йому невідома. Винагороду просив 1500-3000 доларів США. Поприбуттю в м.Ужгород мав отримати подальші інструкції. Вину визнав, скарг немав;
- рапортом заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) з персоналу ОСОБА_2 з якого слідує, що 24.03.2023 близько 10 годин 10 хвилин надійшла доповідь від прикордонного наряду про затримання одного громадянина України чоловічої статі, на напрямку 320 прикордонного знаку, який намагався незаконно перетнути державний кордон з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України. За результатами фільтраційно-перевірочних заходів було встановлено, що затриманою особою являється громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ УДМС України у Вінницькій області, дата видачі 14.02.2005 року; паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , виданий 16.09.2021 року, орган, що видав - 0512; посвідчення водія НОМЕР_4 , виданий 27.05.2010 року; банківська картка monobank. Банківська картка ПриватБанк; грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 59 купюр на загальну суму 5900 доларів СІЛА, грошові кошти номіналом 20 евро в кількості 11 купюр на загальну суму 220 евро, грошові кошти номіналом 10 евро в кількості 8 купюр на загальну суму 80 евро, грошові кошти номіналом 5 евро в кількості 1 купюра на загальну суму 5 евро, грошові кошти номіналом 500 гривень в кількості 1 купюра на загальну суму 500 гривень, грошові кошти номіналом 200 гривень в кількості 1 купюра на загальну суму 200 гривень, грошові кошти номіналом 50 гривень в кількості 1 купюра на загальну суму 50 гривень, грошові кошти номіналом 1 гривня в кількості 1 купюра на загальну суму 1 гривня (загальна сума коштів; 5900 доларів США, 305 евро, 751 гривня); телефон SAMSUNG чорного кольору. По прибуттю до впс «Ділове» (тип В) було встановлено що даний громадянин мав за мету здійснити незаконний перетин ДКУ. У власноруч написаному поясненні ОСОБА_1 повідомив, що запланував незаконний перетин ДК з України до Румунії для подальшого потрапляння до Польщі для працевлаштування. Для того він за допомогою телеграм каналу знайшов контакт не відомої особи, яка за грошову винагороду у розмірі від 1500 до 3000 доларів США зобов`язався організувати незаконний перетин державного кордону. По прибуттю у н.п. Ужгород даний громадянин мав отримати інструкції, щодо подальшого незаконного перетину державного кордону. Під час спілкування із затриманими особами конфліктних ситуацій не виникало, скарг не надходило. Проте, по прибуттю до впс «Ділове» (тип В) громадянин ОСОБА_1 з метою приховати факт спроби перетнути державний кордон незаконним шляхом, зламав свій мобільний телефон.
Апеляційний суд вважає, що місцевим судом дотримані вимоги ст.ст. 251,252,280 КУпАП при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_1 зі змістом протоколу ознайомлений на зрозумілій йому мові, скарг, заперечень не подано, що підтверджується його особистим підписом (а.с.1).
Докази, наведені вище, які апеляційний суд визнає належними й допустимими, і зібраними відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення спроба незаконного перетину державного кордону України.
Захисник Куций Р.А. 08.06.2023 звернувся до апеляційного суду із заявою про залучення свідка, в якій просить викликати в судове засідання та допитати в якості свідка заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з персоналу ОСОБА_2 ( НОМЕР_5 прикордонний загін « ІНФОРМАЦІЯ_2 », АДРЕСА_2 ). При цьому у заяві ОСОБА_3 не зазначає для підтвердження чи спростування якого факту чи якої обставини необхідно залучити для участі у рогляді справи в якості свідка на стадії апеляційного перегляду уповноважену посадову особу, яка склала протокол про адміністративну відповідальність, що є предметом розгляду у цій справі (а.с.49-50).
Крім того, ОСОБА_3 08.06.2023 подав клопотання про витребовування доказів, в якому він вказує, що при несенні служби працівниками з 23.03.2023 по 24.03.2023 прикордонного наряду, «Адміністративно-оперативна група» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка зазначається в протоколі ЗхРУ №006059 від 24.05.2023 при виявленні та затримані ОСОБА_1 мала бути фіксація цієї обставини автоматичною фото- і відеотехнікою. Ці фото та відеоматеріали були б беззаперечним доказом про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке викладене у протоколі ЗхРУ №006059 від 24.05.2023. На підставі чого просить витребувати у 27-му прикордонному загоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ) матеріали відео фіксації обставин виявлення та затримання ОСОБА_1 24 березня 2023 року, близько 10.10 год., у контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку №320, прикордонним нарядом, «Адміністративно-оперативна група» (територія Рахівської міської громади Рахівського району Закарпатської області), при спробі незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії, поза пунктами пропуску через державний кордон України (а.с.51-54).
При цьому захисник не надає доказів того, що він звертався із будь-якими запитами щодо наявності такого відеозапису, у протоколі та матеріалах справи посилання на таке відсутнє.
За цих обставин подані клопотання захисником Куций Р.А. не заслуговують на увагу.
В апеляційній скарзі захисник стверджує, що ОСОБА_1 було неправомірно знято з рейсового автобуса, затримано тощо. Однак доказів того, що ним або ОСОБА_1 оскаржувались дії посадових осіб апеляційному суду не надано. Наявна в матеріалах справи копія смс повідомлення таким не є (а.с.31-35).
Інші доводи захисника апеляційний суд відхиляє, як такі, що також не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.
З огляду на наведене вище, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, що адміністративне стягнення, яке накладено на нього у межах санкції ч.1 ст.204-1 КУпАП, відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст.23 КУпАП меті адміністративного стягнення, і в свою чергу є необхідним і достатнім для виправлення і виховання ОСОБА_1 у дусі точного та неухильного додержання законів та запобігання новим правопорушенням.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу захисника Куций Р.А. залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану залишити без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу захисника Куций Р.А. залишити без задоволення, а винесену щодо ОСОБА_1 постанову судді Рахівськго районного суду Закарпатської області від 24.03.2023 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош