Київський апеляційний суд
Провадження № 33/824/114/2023 Головуючий в суді першої інстанції:Шапутько С.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Воронюка Сергія Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке міститься в апеляційній скарзі, та апеляційну скаргу останнього на постанову Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, 07 листопада 2021 року о 22 годині 20 хвилин в місті Києві по вулиці Набережне шосе, 25, ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойтота Пріус», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник Воронюк С.О. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову місцевого суду від 22 серпня 2022 року та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що під час розгляду справи суд порушив права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки судовий розгляд відбувся без участі останнього, і таким чином суд позбавив можливості реалізувати процесуальні права в повному обсязі.

Щодо незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то адвокат посилається на те, що в означений день у вечірній час доби за кермом автомобіля «Тойота Пріус» був знайомий ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , який виконував функції «драйвера». Після того як ОСОБА_2 привіз ОСОБА_1 до нічного ресторану «QUEEN», він поїхав за своїми справами, але помилково поставив ручку АКПП у положення «N» замість «P», що призвело до того, що автомобіль «Тойота Пріус» здійснив рух та пошкодив інший автомобіль «Фольксваген Джета». По прибуттю працівників поліції, на місці пригоди ОСОБА_1 надав пояснення щодо дійсних обставин справи, зокрема, що автомобілем він не керував, разом з тим працівники поліції, не дивлячись на аналогічні пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (водія т/з «Фольксваген Джета»), безпідставно склали відносно нього, в тому числі, і протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апелянт переконаний, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на що постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а матеріали провадження - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Одночасно, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, який пропущений з поважних причин, оскільки участі в судовому засіданні ОСОБА_1 не приймав, а з текстом оскаржуваного рішення ознайомився після його отримання захисником в суді першої інстанції -30 вересня 2022 року, тобто за закінченням встановленого строку на оскарження постанови.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Воронюка С.О. на підтримку доводів клопотання та апеляційної скарги, інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 4 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6., свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання і апеляційної скарги, відтворивши відеозапис подій,слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Між тим, хоча матеріали провадження і містять супровідний лист від 31 серпня 2022 року (а.с. 14) про направлення копії оскаржуваного рішення за місцем мешкання ОСОБА_1 , проте будь яких об`єктивних даних про отримання останнім рішення суду першої інстанції - матеріали провадження не містять, як і відсутній реєстр направлення такої кореспонденції ОСОБА_1 .

З урахуванням того, що ОСОБА_1 та його представник не приймали участі в судовому засіданні, копію постанови від 22 серпня 2022 року адвокат Воронюк С.О. фактично отримав в приміщенні суду лише 30 вересня 2022 року, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с. 15), а апеляційна скарга подана 07 жовтня 2022 року шляхом поштового відправлення (а.с. 18-47), то можна погодитися з проханням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 22 серпня 2022 року, ухваленої щодо ОСОБА_1 .

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до положень частин 2-6 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримав наведених вимог закону та за обставин, викладених у постанові, дійшов вмотивованого висновку про доведеність його винуватості у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки такий висновок ґрунтується на доказах у справі.

Зокрема, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 339435 від 07 листопада 2021 року, який складений та підписаний уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій. В ньому вказані ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 (запах алкоголю з порожнини рота; порушення мови; поведінка не відповідає обстановці) та дії водія щодо відмови від огляду на стан сп`яніння, є вказівка на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже цей документ відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

ОСОБА_1 були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права, що передбачені ст. 268 КУпАП, разом з тим від надання письмових пояснень і підпису останній відмовився, про що в протоколі працівником поліції зроблений відповідний запис (а.с. 1).

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним в суді апеляційної інстанції, 07 листопада 2022 року після того як його товариш - ОСОБА_4 привіз до ресторану «QUEEN» та залишив припаркованим автомобіль на стоянці, через деякий час, з метою забрати з автомобіля зарядний пристрій, вийшов до автомобіля та виявив, що він «скотився» та пошкодив інший автомобіль - «Фольксваген Джета». Це сталось внаслідок того, що ОСОБА_4 помилково поставив ручку АКПП автомобіля у положення «N» замість «P». У зв`язку з чим були викликані працівники поліції, які склали протокол по факту ДТП. Не заперечуючи вживання в той вечір алкогольних напоїв, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки транспортним засобом не керував, а тому в нього був відсутній обов`язок для проходження такого огляду.

Проте, всупереч таким поясненням ОСОБА_1 та твердженням сторони захисту в апеляційній скарзі про безпідставність складання щодо нього протоколу та притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується належними та допустимими доказами у справі, об`єктивність яких сумнівів не викликають.

Так, опитаний в суді апеляційної інстанції охоронець ресторану «QUEEN» ОСОБА_5 , пояснив, що 07 листопада 2021 року у вечірній час доби при виконанні службових обов`язків став свідком того, як водій автомобіля «Тойтота Пріус», виїжджаючи з парковки заднім ходом, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на автомобіль «Фольксваген Джета», про що одразу повідомив водію цього транспортного засобу ОСОБА_3 .. Також зазначив, що коли підійшов до автомобіля «Тойтота Пріус», за кермом якого перебував ОСОБА_1 , виявив, що останній знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Вимкнувши двигун, він забрав ключі із замка запалювання, які потім передав працівникам поліції. З цілковитою впевненістю свідок підтвердив той факт, що з працівниками поліції спілкувалась саме та особа, яка керувала автомобілем «Тойтота Пріус» - ОСОБА_1 , з яким він особисто не знайомий та підстав обмовляти цю особу у нього не має.

Вказані пояснення свідка ОСОБА_5 узгоджуються з поясненнями водія автомобіля «Фольксваген Джета» ОСОБА_3 , що містяться в матеріалах справи № 757/62709/21-п щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, витребуваній з метою перевірки доводів апеляційної скарги на запит суду, згідно яких, 07 листопада 2021 року близько 21 годині він припаркував свій автомобіль біля ресторану «QUEEN», а біля 22 годині охоронець цього закладу повідомив йому, що його автомобіль потрапив в ДТП, а водій намагався втекти, проте вчасно був зупинений. ОСОБА_1 , яким виявився водій «Тойтота Пріус», д.н.з. НОМЕР_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим викликав наряд поліції та разом з охоронцем закладу очікували на їх приїзд для оформлення відповідних матеріалів по факту ДТП (справа № 757/62709/21-п, а.с. 5).

Зазначені обставини також підтверджуються поясненнями інспектора УПП у м. Києві ОСОБА_6., відповідно до яких, 07 листопада 2021 року у вечірній час доби був отриманий виклик до розважального закладу на вулицю Набережне шосе, 25, в місті Києві, де сталася дорожньо-транспортна пригода. По прибуттю на місце було виявлено, що автомобіль «Тойтота Пріус» рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Фольксваген Джета». В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на такий стан на місці за допомогою приладу «Драгер» чи у лікаря-нарколога, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, мотивуючи, що не керував транспортним засобом. За встановлених обставин, щодо ОСОБА_1 було складено два протоколи за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому були присутні водій «Фольксваген Джета» та охоронець ресторану «QUEEN», які вказали на ОСОБА_1 , як особу, що керувала автомобілем «Тойтота Пріус» та з вини якої трапилась дана ДТП.

В цілому такий перебіг подій просліджується із дослідженого в суді апеляційної інстанції відеозапису, наданим УПП у м. Києві та долученим до матеріалів справи, зокрема, і в частині, в супереч вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Будь-яких підстав ставити під сумнів об`єктивність пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_3 , які надані ним на місці дорожньо-транспортної пригоди, у суду не має. Не наведено таких стороною захисту і в апеляційній скарзі.

Не спростовують їх і пояснення свідка ОСОБА_2 , оскільки вони стосуються подій до дорожньо-транспортної пригоди, а також письмові пояснення ОСОБА_3 надані суду стороною захисту, які суперечать його ж поясненням наданим працівникам поліції на місці ДТП та іншим доказам у справі, а тому до уваги не приймаються.

Крім того, постановою Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2022 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що 07 листопада 2021 року о 22 годині 20 хвилин на вулиці Набережне шосе, 25 в м. Києві, рухаючись заднім ходом на автомобілі «Тойтота», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 10.9 ПДР, допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.н.з НОМЕР_2 . Вказана постанова суду набрала законної сили.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Не є переконливими та такими, які б тягнули безумовне скасування судового рішення, і твердження сторони захисту про порушення судом права ОСОБА_1 на захист, що спричинено розглядом справи у його відсутність, оскільки останній неодноразово 22 березня, 23 червня, 22 серпня 2022 року повідомлявся про день, місце та час розгляду справи за адресою, указаною в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, права передбачені, в тому числі ст. 268 КУПАП, були в повному обсязі ОСОБА_1 реалізовані в суді апеляційної інстанції, проте вагомих доказів на спростування своєї вини не надав.

За вказаних обставин під час апеляційного розгляду не встановлено порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що доводило б позицію апелянта про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Висновки судді місцевого суду в постанові від 22 серпня 2022 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, всупереч доводів апеляційної скарги, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, а тому немає законних підстав для скасування судового рішення і закриття провадження в справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить апелянт.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33, 38 КУпАП, виходячи з санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, перевіривши усі доводи апеляційної скарги, вважаю, що судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника Воронюка С.О. задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Воронюка Сергія Олександровича задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2022 року.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 22 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Воронюка Сергія Олександровича - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В. Гладій