Справа № 454/2601/22 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 33/811/559/23 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Федоряка Андрія Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 2 березня 2023 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 09 вересня 2022 року, о 18.30 год., в м. Великі Мости по вул. Шевченка, 23, Червоноградського району в порушення п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем марки «Opel Zafira», р.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження освідування на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Федоряк А.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, окрім того зазначає, що копію постанови адвокат Федоряк А.В. отримав 6 березня 2023 року, а тому вважає, що останній день на оскарження припадає на 16 березня 2023 року.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим.

Наголошує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що водій відмовився від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. На відеозаписі не зафіксована процедура направлення водія для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівниками поліції не зазначено ознак сп`яніння, у зв`язку із чим у працівників поліції були відсутні підстави для направлення водія в медичний заклад.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації, за допомогою якого приладу здійснювалася фіксація події, окрім того зазначений відеозапис не є безперервний та не здійснювався в повному обсязі.

ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім того, 28 квітня 2023 року в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Сокальського районного суду Львівської області від 2 березня 2023 року.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 у судовому засіданні участі не приймав, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

28 квітня 2023 року адвокат Федоряк А.В, в судове засідання апеляційного суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, ОСОБА_1 просив проводити розгляд справи за відсутністю адвоката.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання, та думки ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності адвоката Федоряка А.В.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суду вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №173222 від 9 вересня 2022 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Zafira» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, з порушення мови, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився;

-інформацією з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager 6820» водій відмовився;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 5 лютого 2023 року (а.с. 3), згідно якого, у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, від якого водій відмовився (зазначено, що огляд не проводився);

-даними рапорту капрала поліції А.Мариневича (а.с. 4), із якого вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку із тим, що водій керував транспортним засобом не пристебнутий ременем безпеки, під час спілкування у водія ОСОБА_1 , було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови), запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля та в медичному закладі від якого водій відмовився, роз`яснено права та обов`язки та складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, та постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП;

-інформацією з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАР №5872374 від 9 вересня 2022 року (а.с. 8), згідно якої водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, копію постанови водій отримав, даних про оскарження не надав;

-відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу «Opel Zafira» д.н.з. НОМЕР_1 (у зв`язку із порушенням ПДР України), під час опитування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, водієві повідомлено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що водій відмовився від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №173222 від 9 вересня 2023 року (а.с. 1), вбачається, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі.

Аргументи апелянта, що на відео не зафіксована процедура направлення водія для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не зазначено ознак сп`яніння, не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівник поліції зазначив, що він має підозру на те, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, запропоновував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, від якого водій відмовився, зазначив, що огляд проходити не буде, оскільки протокол можна оскаржити в суді.

Твердження апелянта, щодо відсутності даних, яким технічним засобом здійснювалася відео фіксація є необґрнутованими, оскільки ст. 256 КУпАП та інші норми закону не містять вимоги до засобу відеофіксації. Окрім того, аналізуючи норми КУпАП в сукупності, зазначення в постанові про адміністративне правопорушення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, є тільки обов`язковим при винесенні відповідної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або ж відповідним приладом (технічним засобом) зафіксовані певні показники швидкість руху, наявність парів алкоголю у повітрі, що видихається, тощо. В даному ж випадку відеозапис є достовірним доказом по справі, який був досліджений та оцінений судом в сукупності з іншими доказами.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, що відеозапис є недопустимим доказом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власнос

ОСОБА_2 наявний в матеріалах справи відеозапис є фрагментарним, водночас на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі спростовуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи та іншими доказами.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень місцевим судом положень ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Федоряка А.В. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити строк на апеляційне оскарження постанови Сокальського районного суду Львівської області від 2 березня 2023 року.

Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 2 березня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Федоряка Андрія Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.