Справа № 629/732/23
Номер провадження 3/629/235/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендра Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Лозівського РВП ГУНП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює кабельником спаювальником «Харківводоканал», мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якій відповідно до ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП роз`яснені права,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 , 124, 122-4 КУпАП, -

встановив:

10.02.2023 року о 17-30 год. в смт.Краснопавлівка по вул.Абрикосова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, та здійснив зіткнення з велосипедом, який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП велосипед отримав механічні пошкодження.

Крім того, 10.02.2023 року о 17-30 год. в смт.Краснопавлівка по вул.Абрикосова ОСОБА_1 керував автомобілем та спричинив ДТП, після чого залишив місце пригоди.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 10.02.2023 року о 17-30 год. в смт.Краснопавлівка по вул.Абрикосова ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився. Запис на службову камеру №346.

Правопорушник ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав, повідомив що 10.02.2023 року близько 18-00 год. прогулювався з дружиною по центру смт Краснопавлівка, почули розмову, підійшли до цього міста та побачив двох синів, тільки підійшли ОСОБА_2 почав його звинувачувати, що начебто його збив, зазначив раніше з останнім були неприязні стосунки по роботі. ОСОБА_1 повідомив, що він в той день не керував автомобілем, його автомобіль знаходився вдома. Хто саме збив потерпілого він не знає, автомобіль не бачив. Потім вони допомогли зібрати речі потерпілому, він схопив велосипед та пішов. Далі жінці стало погано, бо у неї сахарний діабет, викликали швидку допомогу. Через хвилин 30 подзвонили з поліції та запитали дозвіл на огляд автомобіля. Потім приїхали та оглянули його автомобіль, повідомили що слідів від ДТП немає. Запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що він відмовився, оскільки не керував автомобілем.

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомив, що він йшов біля обочини з велосипедом, та його збив автомобіль, із-за керма даного автомобіля вийшов ОСОБА_4 , також в автомобілі були дружина, брат та син. У автомобіля світила одна фара, тому спочатку подумав що це їде мотоцикл. Потім ОСОБА_4 сказав щоб автомобіль відігнали, після чого на автомобілі хтось поїхав, а ОСОБА_1 , його дружина, син та брат пішли пішки.

Дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, суддя встановив наступне.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП підтверджуються протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №328029 від 10.02.2023 року, серії ААД 328032 від 10.02.2023 року, рапортом старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та правопорушника ОСОБА_1 , схемою місця ДТП від 10.02.2023 року, фото таблицею з місця ДТП.

Згідно п.12.9 ПДР України, водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу; перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил; перешкоджати іншим транспортним засобам, рухаючись без потреби з дуже малою швидкістю; різко гальмувати, за п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Доводи правопорушника про те, що він не керував транспортним засобом, суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності, оскільки вони спростовуються показами в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_3 , також показами, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що вони разом з батьком ОСОБА_1 їхали на автомобілі, за кермом був батько. Крім того, з відтвореного в судовому засіданні відеозапису вбачається, що дружина ОСОБА_1 повідомила, що вона їхала разом з чоловіком на автомобілі, вона сиділа на передньому сидінні, оскільки її укачує.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_1 в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях доведена повністю.

Таким чином, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст.124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, та за ст.122-4 КУпАП, а саме залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч. 1 КУпАП, а саме відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, судом встановлене наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.ст. 251 та 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи. Тобто в такому документі фактично фіксуються беззаперечні дані про вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно приписів ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Викладаючи наведені норми в кодексі, законодавець намагався унеможливити підроблення документів, які фіксують адміністративне правопорушення.

Поряд з тим, порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17.12.2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп`яніння.

В силу ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП працівник поліції спочатку повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці, а в разі відмови від такого проходження запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, і проведення такого огляду" огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 6 цієї Постанови встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд наведена в додатку 1 до цієї Інструкції, затвердженої Наказом МВС МОЗ від 09.11.2015 №1452/735.

З огляду на зазначене, слід зробити висновок, що чітко визначений Порядок покладає на поліцейських обов`язок суворо його дотримуватись, і діяти виключно до повноважень наданих їм.

Судовим розглядом за наслідком досліджених матеріалів встановлено, що поліцейським не дотримано вимоги діючого законодавства, що наведені судом вище.

Так, згідно відеозапису, у порушення вимог Розділу ІІ вищезазначеної Інструкції, яка чітко визначає послідовність дій поліцейського при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, особою яка склала протокол про адміністративне правопорушення не підтверджено, що ним був використаний прилад Драгер, від перевірки яким відмовився водій ОСОБА_1 . Так згідно відеозапису водію було запропоновано відразу пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак поліцейським не запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер. Також в матеріалах справи відсутні акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 ставиться в провину тільки відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння і нічого не зазначається про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці.

З урахуванням викладеного, огляд водія ОСОБА_1 проведений із порушенням вимог Інструкції та положень ст.266 КУпАП, у зв`язку із чим, відмова від проходження огляду не може бути використана судом, як беззаперечний доказ вини водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні передбаченому ст. 130 ч. 1 КУпАП в розумінні критерію «поза розумним сумнівом» не доведена.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд також враховує висновки Конституційного Суду України від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, де в п.2.1 мотивувальної частини рішення, зазначено, що: «…згідно з Кодексом ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245)».

Статтями 3,8 Конституції України проголошено, що людина, її права і свободи людини та їх гарантії визнаються в Україні найвищою цінністю, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. В Україні визнається і дії принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50- 55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997р. №7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Підсумовуючи викладене, суд, враховуючи, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП .

За таких обставин, відповідно до положень ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене, характер і обставини скоєного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини що обтяжують та пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне за ст. 122-4, 124 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП .

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.24,36,122-4,124,130, 284 КУпАП, -

постановив:

Справу №629/732/23, провадження №3/629/235/23 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, справу №629/733/23, провадження №3/629/236/23 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та справу №629/734/23, провадження №3/629/237/23 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження, присвоївши справі єдиний номер справи №629/732/23, провадження №3/629/235/23.

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124,122-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень (реквізити для сплати - ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ)37874947, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300).

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), р/рUA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга в Харківський апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталія ЦЕНДРА