Справа 362/5594/23
Провадження 3/362/2910/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2023 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, ФОП, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за частиною 1 статті 155-1 КУпАП і

встановив:

Згідно з протоколом від 23 серпня 2023 року, ОСОБА_1 16 серпня 2023 року о 14:30 в АДРЕСА_2 , порушила порядок проведення розрахунків, а саме проведення розрахункової операції через РРО без створення і надання відповідного розрахункового документу встановленої форми та змісту, чим порушила пункт 1 пункт 2 статті 3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг», зі змінами та доповненнями, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 155-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засідання категорично заперечила, надала показання про те, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продаж (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронни платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій форм створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадка> передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункові операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну. Таким чином, суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.

З 01липня 2021 року набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 08 червня 2021 року № 329 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.06.2021 за №832/36454), яким внесено останні на даний час зміни до Положення № 13, а саме: пункт 2 розділу II.

Розрахунок здійснювався за допомогою платіжної картки, а тому поряд із фіскальним чеком, також була роздрукована та надана квитанція платіжного терміналу (копія додається) за операцією з використанням електронних платіжних засобів, як це передбачено пунктом 156 розділу VIII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 року № 164 (далі - Положення № 164).

Звертає увагу суду, що законами України, підзаконними нормативно- правовими актами не встановлений обов`язок користувачів РРО, виробників РРО, центрів сервісного обслуговування РРО, платіжних систем чи банків забезпечувати з`єднання чи поєднання платіжних терміналів з РРО. Пункт 156 Положення № 164 встановлює що «Платіжні та/або інші операції, що здійснюються за допомогою віртуальних або фізичних платіжних терміналів, повинні виконуватися з оформленням квитанції платіжного термінала в паперовій та/або електронній формі (за умови доставки власнику рахунку або держателю)», які згідно з пунктом 159 «мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань».

Нормативними документами НБУ оформлення квитанції платіжного термінала з використанням РРО непередбачено.

Всі РРО, внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, пройшли відповідні випробування і перевірки в ДП «УкрМетрТестСтандарт» і Національному банку України, забезпечують належне виконання фіскальних функцій та відповідають всім вимогам нормативно- правових актів.

З огляду на викладене, вважає, що формальна відсутність рядків 11,12 та 15 на фіскальному чеку № 07740007 від 16.08.2023 року не змінює встановленого факту придбання товару покупцем у визначеного продавця, а згаданий чек підтверджує виконання розрахункової операції та містить реквізити, які достатньо повно ідентифікують господарську операцію.

Контролюючим органом не доведено самого факту порушення вимог Закону № 265 т Положення № 13, рівно як і не доведено наявність правових підстав для застосування до ФОІ ОСОБА_1 будь-яких штрафних (фінансових) санкцій відповідно до пункту 1 статті 17 Закон № 265.

Таким чином, вважає необгрунтованими та доказово непідтвердженим висновки ГУ ДПС у Київській області про проведення розрахункових операцій в безготівкові формі з використанням платіжних терміналів з роздрукуванням та видачею покупця і розрахункових документів невстановленої форми та змісту за період з 16 серпня 2023 року по 24 серпня 2023 року на загальну суму 9 898,29 грн.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд виходить з такого.

Частина 1 статті 9 КУпАП передбачає, що адміністративним порушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- чи кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 62 Конституції України обумовлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, у рішенні від 21липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію про те, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Дослідивши матеріали, суд констатує, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.

У відповідності з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 9, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 155-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Попович