Справа № 490/5350/22
н/п 3/490/1562/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2023 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В., розглянувши протокол про вчинення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України, непрацюючим, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
09.11.2022 року відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вказаного протоколу, 09.11.2022 року о 20 год. 10 хв. у м. Миколаєві, просп. Героїв України, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. На місці зупинки транспортного засобу, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру "Драгер", на що водій погодився. Результат огляду - 1,76 проміле. Таким чином водій порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України. За дані дії передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, надав заяву, в якій вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, із обставинами, викладеними у протоколі, погодився, просив застосувати щодо нього найменш суворе покарання, а також розглянути справу за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.
Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Пункт 2.9 "а" Правил дорожнього руху України вказує на те, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З долученого до протоколу відеозапису вбачається, що у водія ОСОБА_1 , під час спілкування з працівниками патрульної поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що водій погодився та пройшов огляд з результатом 1,76 проміле.
Відтак, вказані в протоколі обставини про порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України підтверджуються доданими до нього роздруківкою тесту №85 від 09.11.2022 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом, а також заявою ОСОБА_1 .
З урахуванням викладеного, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших.
З урахуванням наведеного вище вважаю, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадянз позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 245, 251, 266, 280, 283-285 КУпАП, -
На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.
Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.
Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів.
СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН