Справа №487/2993/21
Провадження №3-в/487/9/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Домніцької Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Нофенко І., про вирішення питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 28.05.2021 що набрала законної сили, на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт на строк 120 годин .

24.07.2023 до суду надійшло подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Нофенко І., в якому начальник відділу просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення.

В обґрунтування подання зазначено, що в ході проведення першочергових розшукових заходів місце знаходження ОСОБА_1 не вдалося встановити. На виклики до уповноваженого органу з питань пробації Ємельяненко І.К. не з 'являється, за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , та вказаним місцем проживання а саме: АДРЕСА_2 - відсутній. Посилаючись на те, що окремі суди (судді) вважають за можливе до правовідносин, які виникли застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж позбавлення волі, просили про задоволення подання.

В судове засідання начальник Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Нофенко І. не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягає на задоволенні подання.

Дослідивши подання, матеріали особової справи, суд приходить до наступного.

Постановою Заводського районного суду м.Миколаєва від 28.05.2021 що набрала законної сили, на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт на строк 120 годин .

З 12.07.2021 ОСОБА_1 перебуває на обліку у ДУ "Центр пробації". Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На неодноразові виклики за місцем реєстрації про необхідність явки до Заводського РВ, ОСОБА_1 не з`являвся. До відділу з`явився лише 10.09.2021 , та повідомив що разом з сім`єю проживає в АДРЕСА_2 . Перевірками зазначеного місця проживання співробітниками Приморського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Одеській області було встановлено, що ОСОБА_1 там не проживає.

05.06.2023 Миколаївською районною військовою адміністрацією повідомлено, що станом на 04.06.2023 ОСОБА_1 на обліку в управлінні соціального захисту населення Миколаївської районної адміністрації не перебуває.

Згідно ст. 303 КУпАП не підлягають виконанню постанови про накладення адміністративного стягнення, якщо їх не звернуто до виконання протягом 3 місяців з дня винесення.

Стаття 80 КК України (за аналогією) передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Особа, на яку накладено адміністративне стягнення певного виду не може перебувати в потенційному очікуванні виконання фактично покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і правопорушником адміністративні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання постанови про накладення стягнення.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного стягнення зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, на яку накладено певний вид стягнення, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Покарання, у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, ОСОБА_1 не відбув, що може свідчити про ухилення або злісне ухилення особи від відбування адміністративного стягнення зважаючи на його обізнаність про накладення на нього такого покарання .

Відповідно до ст. 325-4 КУпАП у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Передбачені ст. 325-4 КУпАП заходи органом пробації не вживалися, тому вирішувати питання звільнення особи від відбування адміністративного стягнення передчасно.

Крім того, порядок виконання адміністративних стягнень у вигляді суспільно корисних робіт визначений «Порядком виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт», затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 474/5від 19.03.2013року (далі Порядок).

Належне та якісне виконання судового рішення можливе за умови взаємодії між державними органами.

Відповідно ст. 21 Закону України «Про пробацію», орган пробації під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє в установленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами порядку з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями.

Зі змісту п. 13.13 зазначеного Порядку вбачається, що якщо після встановлення місця проживання порушника з`ясовано, що він за цим місцем не проживає, місцеперебування його невідоме та наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду (судді), уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови.

Порядок здійснення провадження про виконання постанови про застосування суспільно корисних робіт врегульовано главою 31-А КУпАП.

Разом з тим, на теперішній час відсутній законодавчо визначений механізм щодо вжиття органом з питань пробації розшукових заходів щодо особи, на яку накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

Проте, ч. 1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника фізичної особи виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Факт неприбуття ОСОБА_1 до органу пробації для виконання постанови суду не скасовує необхідність її виконання та не спростовує факт можливого ухилення останнього від відбування суспільно корисних робіт, тому не звільняє його від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Таким чином, неприбуття останнього до органу пробації не є обґрунтованою підставою для звільнення від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, зважаючи на законодавчо передбачений спеціальний механізм взаємодії між державними органами, використання якого передусім передбачено з метою виконання судових рішень без невиправданих затримок.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подання є передчасним та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 304 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях Нофенко І., про вирішення питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя С.В.Щербина