Справа № 525/674/23
Провадження №3/525/367/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2023 Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка адміністративний матеріал, який надійшов з ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гром. України, уродженку та зареєстровану в АДРЕСА_1 , фактично проживаючу по АДРЕСА_2 , працюючу продавцем у кафе «Інтер» ФОП ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягалася,

за ч.1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Відповідно до змісту протоколу серії ВАВ №790983 від 14.06.2023, 14.06.2023 об 11 год. 50 хв. ОСОБА_1 перебуваючи на робочому місці в кафе «Інтер», що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 103А, в селищі Велика Багачка, Миргородського району, Полтавської області, здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а саме: горілкою марки «Миронівська» об`ємом 0,5 л. за ціною 80 гривень за пляшку, з ознаками підроблення марок акцизного податку. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Розгляд справи призначено на 06.07.2023 та відкладено на 11.08.2023, 24.08.2023.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, суду пояснила, що 14.06.2023, вона, перебуваючи на робочому місці, дійсно продала пляшку горілки «Миронівська» 0,5 л за ціною 80 грн., зазначену горілку їй до кафе-бару «Інтер» привіз постачальник, акцизні марки були на пляшках, жодних ознак підробки вона на них не бачила.

Свідок поліцейський ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 суду пояснив, що 14.06.2023 близько 11 год. він знаходився поблизу кафе «Інтер» та побачив, як з нього вийшов громадянин ОСОБА_4 з пляшкою горілки, яка мала ознаки підроблення акцизної марки. На запитання, де він взяв вказану пляшку повідомив, що придбав у кафе «Інтер». Зазначена пляшка горілки у ОСОБА_4 не вилучалася. Продавець ОСОБА_1 не заперечувала, що вона дійсно продала гр. ОСОБА_5 пляшку горілки. Роз`яснивши їй права, було проведено огляд у кафе та виявлено і вилучено ще дві пляшки горілки з підробленими акцизними марками. На запитання суду пояснив, що акцизні марки на пляшках були зірвані, пляшки мали ознаки відкривання, тому виникла підозра, що горілка була придбана на розлив, розлита по пляшках, після чого продавалась. Одночасно пояснив суду, що під час проведення перевірки було встановлено, що у кафе «Інтер» здійснюється реалізація алкогольних напоїв на розлив, відповідна ліцензія наявна у закладі, алкоголь був виявлений не на вітрині, а за прилавком.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без ліцензії або марок акцизного збору.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суть адміністративного правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення викладено не коректно, не вказано, які саме ознаки підробки акцизних марок виявлені на алкогольних напоях, реалізацію яких здійснювала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, згідно Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженому Постановою КМУ №1251 від 27.12.2010, зі змінами та доповненнями, марки акцизного збору для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів виготовляються з паперу вагою 70 +(-) 3 г/м3 і мають такі розміри: для алкогольних напоїв: довжина 160 мм +(-) 0,25 мм, ширина 20 мм +(-) 0,25 мм. Зразки марок розробляються Мінфіном разом з ДПС, Мінекономіки, СБУ, МВС, Мін`юстом та затверджуються Кабінетом Міністрів України. Марки встановленого зразка виготовляються на замовлення ДПС державним підприємством, що належить до сфери управління Мінекономіки.

Матеріали справи не містять жодних доказів невідповідності марки акцизного податку на реалізованому ОСОБА_1 алкогольному напої державному стандарту.

Акт вилучення від 14.06.2023 суд вважає неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки він не містить інформації про місце складення зазначеного акту, час, також у ньому не зазначено предмети вилучення та у випадку, якщо вилучення здійснювалося, місце зберігання вилученої продукції.

Пояснення ОСОБА_4 про те, що він придбав пляшку горілки в кафе «Інтер» не підтверджують факту підробки акцизних марок.

Згідно зі ст. 7 КУПАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно довимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у суду щодо винуватості особи після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу правопорушення.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, провадження по даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 156, п. 1 ст. 247 КУпАП, суд,

у х в а л и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Прасол