МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/812/163/23 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю: секретаря - Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шалару Олексія Ілліча на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , працюючого

ПП «Вет-Агро»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2023 року встановлено, що 06 грудня 2022 року о 15 годині 15 хвилин на а/д М-30 «Стрий-Ізварине» 277 км + 70 м водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Сузукі» д.н НОМЕР_1 при повороті ліворуч не надав перевагу в русі ТЗ «Камаз 45143» д.н. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.16.13. ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 про вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недостатньо повне дослідження доказів та не надання їм належної оцінки, не об`єктивне з`ясування усіх фактичних обставин справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначає, що приблизно о 17 год. 02 хв. 06 грудня 2022 року посадовою особою поліції відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 146542, дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимог п. 16.13 ПДР України, за яке передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 146542 від Об.12.2022р., ОСОБА_1 06 грудня 2022 року приблизно о 15 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом «Suzuki New Sx4», номерний знак НОМЕР_3 рухаючись по а/д М-30 «Стрій і зворот» 277 км 170 м, керував транспортним засобом «Suzuki New Sx4» номерний знак НОМЕР_3 , при повороті ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу «Камаз» номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (Повністю викласти зміст протоколу неможливо через нерозбірливий почерк та погану читабельність змісту протоколу).

В апеляційній скарзі зазначає, що на момент ДТП ОСОБА_1 жодного пункту ПДР не порушував, за кермом був тверезий, уважний та виконував усі вимоги ПДР України.

Дійсно, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Suzuki New Sx4», номерний знак НОМЕР_3 рухався по а/д М-30 «Стрій і зворот» 277 км 170 м, з міста Вінниця до міста Львів. Доїжджаючи до Давидівського перехрестя, перестроївся в ліву смугу дороги, почав пригальмовувати та увімкнув покажчик лівого повороту, маючи намір повернути ліворуч на об`їзну дорогу. В зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку, рухався автомобіль «Камаз» номерний знак НОМЕР_2 . ОСОБА_1 почав пропускати автомобіль «Камаз» номерний знак НОМЕР_2 , щоб здійснити поворот ліворуч, але, побачивши, що водій транспортного засобу «Камаз» перестроївся з правої смуги в ліву смугу зустрічної дороги, увімкнув лівий покажчик повороту, почав повертати ліворуч, з`їжджаючи з дороги, ОСОБА_1 також почав повертати ліворуч. Потім, побачивши, що водій транспортного засобу «Камаз» не повернув ліворуч, а знову почав рухатися прямо, ОСОБА_1 зупинився, але автомобіль «Камаз» номерний знак НОМЕР_2 , зупинитися не зміг, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів.

Також зазначає, що пояснення водія «Камаз» не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки як видно на відео, що було долучено до матеріалів справи, водій автомобіля «Камаз» не рухався прямо, а завчасно почав перестроюватися з правої крайньої смуги в ліву смугу зустрічної дороги, увімкнув лівий покажчик повороту, почав повертати ліворуч, з`їжджаючи з дороги, ОСОБА_1 також почав повертати ліворуч, та потім, побачивши, що водій транспортного засобу «Камаз» не повернув ліворуч, а знову почав рухатися прямо, ОСОБА_1 зупинився, але автомобіль «Камаз» номерний знак НОМЕР_2 зупинитися не зміг, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів. Однак,жодних пояснень щодо цього водієм автомобіля Камаз надано не було, що в черговий раз підтверджує те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Але, водій автомобіля «Камаз» порушив вище зазначені Правила дорожнього руху, що виявилося в тому, що він змінив напрямок руху, зайнявши крайнє положення на проїзній частині, увімкнувши лівий поворот, але продовживши рух прямо, що стало небезпечним і створило перешкоди та небезпеку іншим учасникам дорожнього руху та призвело до зіткнення транспортних засобів.

У розумінні положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. При цьому ст. 7 КУпАП визначає, що провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

За змістом ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Також вказує, що в постанові Верховного Суду України від 26.04.2018 року зазначено, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Порушення повинно підтверджуватися доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП.

Всупереч цьому посадовою особою, яка склала протокол, не представлено ні єдиного доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.08.2008 року у справі «Кобець проти України», при оцінці доказів судам слід керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі Авшар проти Туреччини). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права захисту та принципу рівності сторін процесу.

Отже, посилаючись на наведене, вважає, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 146542 від 06.12.2022р. посадовою особою взводу 1, роти 1, БУПП в Хмельницькій області ДПП не підтверджені жодними доказами.

Таким чином, вважає, що ДТП трапилось через порушення водієм транспортного засобу «Камаз,» номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 ПДР України.

Також зазначає, що ДТП сталася 06.12.2022р., відповідно строк, протягом якого могло бути накладено адміністративне стягнення закінчився 06.03.2023р., а отже особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення звільняється від адміністративної відповідальності та провадження у справі повинно бути закрите у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд першої інстанції дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням граничного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею 38 цього Кодексу, але при цьому ним визнано останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП.

Однак, визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того вважає, що логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Тому вважає, що при спливі строку накладення адміністративного стягнення, питання про наявність в діях особи вини вирішенню не підлягає.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов до невірного висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що постанова Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня .2023 року підлягає скасуванню з подальшим закриттям провадженням у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Отже, враховуючи все вищевикладене, вважає, що суд першої інстанції підійшов формально та упереджено до вирішення справи, у зв`язку з чим було ухвалене необґрунтоване, незаконне рішення суду.

Учасники процесу до судового засідання не з`явилися. Від захисника Шалару О.І. надійшла заява про розгляд справи у відсутність його та ОСОБА_1 .

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Закриваючи провадження у цій адміністративній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновків, що водій «Suzuki New Sx4», ОСОБА_1 за зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, порушив п. 16.13 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Вимоги вказаних правових норм були дотримані судом першої інстанції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Тобто ст. 124 КУпАП є бланкетною нормою права і адміністративна відповідальність настає в разі порушення суб`єктами адміністративного правопорушення відповідних пунктів ПДР України.

Тобто елементами об`єктивної сторони даного правопорушення, є конкретні діяння учасників дорожнього руху, які полягають у порушенні чітко визначених пунктів Правил дорожнього руху, які призвели до суспільно небезпечних наслідків у вигляді пошкодження вказаних вище об`єктів та причинно-наслідковий зв`язок між діянням та наслідками.

Згідно Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху (далі - Правила) єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

Згідно із вимогами п.16.13 ПДР перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, водієм ОСОБА_1 не було дотримано вищезазначених правил дорожнього руху, у зв`язку з чим сталося зіткнення з автомобілем «Камаз» під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується матеріалами справи.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 146542 від 06.12.2022 року, дані відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, вбачається, що 06 грудня 2022 року о 15 годині 15 хв. на автодорозі М-30 «Стрий Ізварине» 277 км +70 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Suzuki New Sx4», номерний знак НОМЕР_3 при повороті ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу «Камаз» номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення без зауважень, а також надав письмові пояснення на окремому аркуші.

Також в протоколі зазначено, що у водія ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія НОМЕР_4 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_5 .

Підписаний протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 146542 від 06.12.2022 року також водієм автомобіля «Камаз» ОСОБА_2 .

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Як вбачається зі схеми ДТП, яка була додана до протоколу про адміністративне правопорушення, вона складена відповідно до вимог, визначених Наказом МВС № 1395 від 07.11. 2015р. «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відомості, зазначені в ній засвідчені їх підписами без застережень.

Відповідно до зазначеної схеми ДТП, в ній зафіксовано місце ДТП, напрямок руху транспортних засобів до зіткнення, їх розташування після зіткнення та місце, де відбулося зіткнення (а саме на зустрічній смузі, по якій рухався автомобіль «Камаз»), дорожню обстановку, заміри на місці ДТП відносно нерухомих об`єктів.

Також у схемі зафіксовані механічні пошкодження, які отримав кожен з транспортних засобів внаслідок ДТП, а саме у автомобіля «Камаз» - пошкоджено передній бампер, у автомобіля «Suzuki New Sx4» - пошкоджено передній бампер, праве переднє крило, капот, права передня фара, решітка радіатора. Локалізація зазначених пошкоджень транспортних засобів також свідчить про те, що зіткнення відбулося на зустрічній смузі, по якій рухався автомобіль «Камаз».

Водій ОСОБА_1 під час складення схеми ДТП жодних заперечень щодо її невідповідності обставинам справи не висловлював, отже, погодився з достовірністю даних, що зазначені у ній.

В письмових поясненнях, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначив, що 06 грудня 2022 року на службовому автомобілі рухався з м. Вінниця до м. Львів, близько 15:08 він доїхав до Давидівського перехрестя траси М-30. Доїхавши до перехрестя він пригальмував і увімкнув лівий поворот збираючись повертати ліворуч на об`їзну. Назустріч рухався «Камаз» НОМЕР_2 і він його пропустив, але потім побачив лівий поворот на «Камазі» і почав повертати, але «Камаз» не повернув ліворуч, а продовжив рух прямо, він різко зупинився, а «Камаз» зупинитися не зміг, тому відбулось зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Травм не отримав, швидкої допомоги не потребував.

Із пояснень наданих ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що 06 грудня 2022 року він рухався на автомобілі «Камаз» НОМЕР_2 по головній дорозі зі сторони Хмельницького в сторону Вінниці, на Давидівському перехресті «навпроти» рухався автомобіль «Suzuki», який повертав ліворуч і не надав йому перевагу в русі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травми не отримав, медичної допомоги не потребував.

З відеозапису з відеореєстратора, наданого водієм ОСОБА_1 , вбачається, що він рухається по головній дорозі з двома смугами для руху, наближаючись до перехрестя автомобіль водія ОСОБА_1 перестроївся у крайню ліву смугу для здійснення повороту ліворуч через полосу руху зустрічного транспорту. В зустрічному напрямку наближався автомобіль «Камаз», який також здійснив маневр перестроювання з крайньої правої смуги в крайню ліву, включивши при цьому лівий сигнал світлового покажчика та продовжував рух прямо. Автомобіль ОСОБА_1 , не зупиняючись на перехресті, продовжив виконувати поворот ліворуч. На цьому наданий відеозапис припиняється.

Дослідивши вказані докази у їх сукупності та проаналізувавши їх з точки зору належності, достовірності та взаємозв`язку, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що водій ОСОБА_1 , виїжджаючи на перехрестя, з метою здійснення повороту ліворуч з лівої смуги руху, не мав права виїжджати на зустрічну смугу руху до того часу, поки не впевниться в безпечності такого виїзду, надавши всім автомобілям зустрічної смуги руху можливість проїхати прямо, чим порушив п. 16.13 Правил дорожнього руху України, що призвело до виникнення даної ДТП.

Отже, в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При цьому апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на те, що ДТП сталася виключно через дії водія автомобіля «Камаз», оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що включення лівого сигналу світлового покажчика водієм автомобіля «Камаз» у даній конкретній дорожній обстановці було зумовлено його наміром здійснити поворот ліворуч, а не сигналізувати іншим учасникам руху про здійснення ним перестроювання з однієї смуги на іншу без зміни напрямку руху, як це передбачено п.9.2 «б» ПДР України.

При цьому зафіксоване на схемі місця ДТП місце зіткнення транспортних засобів свідчить про те, що автомобіль «Камаз» продовжив рух прямо та спростовує ствердження захисника Довганенка І.М., що водій автомобіля «Камаз» не рухався прямо, а завчасно, перестроївшись з правої крайньої смуги в ліву смугу зустрічної дороги та увімкнувши лівий покажчик повороту, почав повертати ліворуч, з`їжджаючи з дороги. Не підтверджуються ствердження захисника про те, що автомобіль «Камаз» почав повертати ліворуч, з`їжджаючи з дороги, також відео, що було долучено до матеріалів справи, на яке посилається захисник.

Проаналізувавши зазначені обставини у їх сукупності, апеляційний суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 , так як вони спростовуються наведеними вище доказами.

Крім того, за змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257, 279, 280 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Отже, питання винуватості ОСОБА_2 не є предметом дослідження та розгляду під час розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 . Більш того, навіть якщо допустити, що водієм ОСОБА_2 також були порушені ПДР України, це не виключає порушення ОСОБА_1 інкримінованого йому пункту ПДР України та скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи, за яких захисник Шалару О.І. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у суду повноважень для встановлення винуватості особи у разі закриття провадження з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст.247КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Так, згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП можливе за одночасної наявності певних умов, а саме: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм КУпАП дозволяє дійти висновку, що закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, відсутня можливість закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Таким чином суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення, яким встановивши вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрив провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП .

За такого апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального та матеріального права при вирішення даного питання.

Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2023 року 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шалару Олексія Ілліча залишити без задоволення.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова