Справа № 752/5349/22 Суддя в І-й інстанції Дідик М.В.
Провадження № 33/824/157/2023 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кравченко Т.Т., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Кравченко Т.Т. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2022 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2022 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 01 квітня 2022 року, о 17 годині 50 хвилин, в м. Києві, по вул. Столичне шосе, навпроти будинку 4 по вул. Камишанська, керуючи автомобілем марки «Subaru», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, у порушення вимог п.п. 2.5, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Opel», номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

У апеляційній скарзі захисника Кравченко Т.Т. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт звернула увагу на формальність проведеного судового розгляду із порушенням принципів безпосередності дослідження доказів, верховенства права та законності. Захисник звернула увагу на те, що відповідно до вимог ч.6 розділу IX Інструкції № 1395 від 07.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Аналогічний порядок передбачений і при огляді водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Таким чином, вимога працівника поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, на переконання захисника є законною лише за наявності двох свідків, у присутності яких така вимога пред`являється. Просила постанову судді в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та закрити провадження у цій частині на підставі ст.247 КУпАП.

В змінах до апеляційної скарги захисник Кравченко Т.Т. указала на те, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовившись від проходження огляду на стан сп`яніння, діяв у стані крайньої необхідності. Так, він, проходячи на той час службу у підрозділах територіальної оборони м. Києва, отримав від командування батальйону усний наказ терміново доставити медикаменти в сел. Горенка для військовослужбовців підрозділу їх батальйону, які у заданому районі проводили бойові дії. Із урахуванням сутності наказу та обстановки у якій він був виданий ОСОБА_1 не мав можливості відмовитись від виконання цього наказу, хоча напередодні вживав спиртні напої. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляді на стан сп`яніння була викликана тим, що він визнавав факт вживання спиртних напоїв та тим, що він повинен був негайно виконати наказ начальника. Необхідність виконання цього наказу спричинило перевищення ОСОБА_1 швидкості руху, що призвело до скоєння ним ДТП. На думку захисника указані обставини указують на те, що ОСОБА_1 здійснив керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та подальшу відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у стані крайньої необхідності, що, відповідно до п.3 ч.1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі. Просила постанову судді в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та закрити провадження у цій частині на підставі п.3 ч.1 ст.247 КУпАП.

У ході апеляційного розгляду захисник Кравченко Т.Т. підтримала апеляційну скаргу із зміненими вимогами. Послалась на те, що ОСОБА_1 здійснюючи керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що ним не заперечувалось під час з`ясування обставин ДТП поліцейськими, перебував у стані крайньої необхідності, що було викликано необхідністю доставляння медикаментів до підрозділу, який приймав участь у бойових сутичках із російськими ДРГ на підступах до м. Києва. На думку захисника, шкода, яку мав відвернути ОСОБА_1 , перевищує шкоду, яка наступила внаслідок його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджує факт його перебування у стані крайньої необхідності. Послалась і на те, що ОСОБА_1 перебуває у збройних силах і знаходиться у зоні бойових дій. Це викликало не можливість його участі як у суді першої, так і у суді апеляційної інстанції у зв`язку із чим він не мав можливості особисто пояснити указані обставини. Захисник спілкується із ОСОБА_1 виключно у телефонному режимі, не має можливості проводити таке спілкування регулярно із тих самих причин у зв`язку із чим вона лише на стадії апеляційного розгляду дізналась про зазначені обставини. Просила апеляційну скаргу задовольнити.

Вислухавши пояснення захисника Кравченко Т.Т., вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 01 квітня 2022 року, о 17 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем марки «Subaru», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в м. Києві, по вул. Столичне шосе, навпроти будинку 4 по вул. Камишанська, у порушення вимог 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Opel», номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Окрім того, керуючи транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.5. ПДР України відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. У ході з`ясування обставин вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 визнавав указані обставини, не заперечував факт керування ним транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв та неодноразово пояснював те, що він виконує завдання керівництва підрозділу територіальної оборони, де проходить службу.

У відповідності до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Як установлено у ході апеляційного розгляду, на моменти вчинення зазначених вище адміністративних правопорушень ОСОБА_1 проходив службу у формуваннях територіальної оборони, що здійснювали захист м. Києва від збройної агресії російських військ. У момент вчинення ДТП він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, що ним самим не заперечувалось. Поїздка, у ході якої сталася ДТП, ОСОБА_1 була здійснена за наказом керівництва підрозділу територіальної оборони. За письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 йому було поставлене завдання доставити ліки до підрозділу, який приймав участь у бойових діях. Суд звертає увагу на те, що указані пояснення ОСОБА_1 матеріалами справи не спростовані. Окрім того суд звертає увагу і на те, що у ході з`ясування обставин адміністративного правопорушення ОСОБА_1 неодноразово указував на те, що він виконує наказ керівництва підрозділу територіальної оборони від виконання якого він не мав можливості відмовитись. Суд також звертає увагу на те, що зазначені вище події відбувалися 01.04.2022 року. Відповідно із фактичними даними, які містяться у відкритих джерелах засобів масової інформації, станом на 01.04.2022 року, територія Київщини не була звільнена від російських окупантів, а бої тривали у передмісті Києва та проводилась ліквідація диверсійно-розвідувальних груп. За цих обставин, у зазначеній вище обстановці доставлення до підрозділу, задіяного у бойових діях, медикаментів усуває небезпеку збільшення втрат особового складу підрозділу внаслідок ведення бойових дій та відвертає можливість заподіяння більшої шкоди у порівнянні із шкодою, викликаною керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Суд звертає увагу на те, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була викликана виключно тим, що ним визнавався факт такого сп`яніння, керування транспортним засобом у стані сп`яніння, хоча і наголошувалось, що такі дії ним були вчинені за наказом керівництва підрозділу територіальної оборони на виконання поставленого завдання. Сукупність указаних обставин приводить суд до переконання про те, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що реально мало місце у зазначеній вище обстановці, ОСОБА_1 було вчинено у стані крайньої необхідності.

При цьому суд звертає увагу на те, що указані вище пояснення ОСОБА_1 у ході судового розгляду не спростовані, а частково підтверджені поясненнями самого ОСОБА_1 , які він давав у ході з`ясування поліцейськими обставин правопорушення. Судом були вжиті заходи для більш детальної перевірки указаних обставин, що не було зроблено у зв`язку із тим, що усі особи причетні до зазначеної вище події у тому числі і сам ОСОБА_1 перебувають у складі Збройних сил України і приймають участь у бойових діях. У такому випадку, суд застосовує положення ст. 62 Конституції України і тлумачить усі сумніви які виникли у ході розгляду цієї справи на користь особи, яка притягається до відповідальності, тобто ОСОБА_1 .

Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність того, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмовляючи у зв`язку із цим від проходження огляду на такий стан діяв у стані крайньої необхідності. Відповідно до п.3 ч.1 ст.247 КУпАП вчинення адміністративного правопорушення у стані крайньої необхідності є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Із урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 змінити, закрити провадження у справі в частині притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із підстав п.3 ч.1 ст.247 КУпАП та привести у відповідність до вимог закону стягнення за ст. 124 КУпАП, визначивши його у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією цієї статті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Кравченко Т.Т. задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП зарити із підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме у зв`язку із вчинення даного правопорушення у стані крайньої необхідності.

За ст. 124 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Врешті постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк