Справа № 404/1039/23
Номер провадження 3/404/448/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Антипова Ірина Леонідівна, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 перебуваючи на посаді заступника начальника ТОВ «В.Р. Траксервіс», що знаходиться по вул.Виставочній, 1в у м.Кропивницькому, видав протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №01120-00127-23, серії ВХ №226819 на транспортний засіб РАФ 2203, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з порушенням вимог порядку проведення ОТК, а саме на фотографії передньої та лівої або правої частини транспортного засобу при увімкненні фар зафіксовано, що знаки небезпеки з порушенням вимог до перевірки, чим порушив постанову Кабінету Міністрів №137 від 30.01.2012 року, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.127-1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що 31 січня 2023 р. випробувальною лабораторію ТОВ «В.Р. ТРАК СЕРВІС», яка зареєстровано в реєстрі суб`єктів ОТК за № 01120, проведено перевірку технічного стану транспортного засобу РАФ 2203, державний номерний знак НОМЕР_1 , за результатами було видано протокол № 01120-00127-23 від 31.01.2023 p., бланк серія ВХ номер 226819 (далі по тексту - Протокол перевірки ТЗ). Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Кіровоградській області (ФІЛІЯ ГСЦ МВС) прийняв висновок від 01.02.2023 року (далі по тексту - Висновок РСЦ), яким Протокол перевірки ТЗ, визнано недійсним. На підставі висновку РСЦ відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення серія ААД номер 435210 відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 127-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вважає, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення є необґрунтованим та таким, що суперечать чинному законодавству України, а отже адміністративна справа відносно мене підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в моїх діях складу адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до висновку РСЦ (копію якого додано до протоколу про адміністративне правопорушення) протокол перевірки ТЗ видано з порушенням Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року №137, а саме: на фотографії передньої та лівої або правої частини транспортного засобу, перевірки увімкнутих фар ближнього світла, зафіксовано, що знаки небезпеки нанесено з порушенням вимог до перевірки. Фотоматеріали, що були долучені при проходженні ОТК, на яких зафіксовано, що на вищезгаданому транспортному засобі , категорії М2, розташування розпізнавальних знаків нанесено тільки ззаду, що с порушенням додатка Д вимог ДСТУ 7434:2013, а саме мають бути спереду та ззаду.

В даному випадку на нього покладено обов`язок переконатись в наявності попереджувального знаку «ГАЗ» ззаду та спереду. Ним це було і зроблено. На передній частині автомобіля знаходиться утеплювач радіатору, який використовується враховуючи зимню пору року. Частина утеплювача біля знаку «ГАЗ» відірвалось, утеплювач впав і закрив знак «ГАЗ». Враховуючи наявність спереду автомобіля знаку «ГАЗ» підстав для складання акту невідповідності технічного стану авто у нього не було. Тобто ним не порушені жодні вимоги правила проведення ОТК.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127-1 КУпАП суду надані такі докази: протокол про адміністративне правопорушення від 07.02.2023 року (а.с.1); копія листа (а.с.2-4); реєстраційна картка транспортного засобу (а.с.5), фотознімки (а.с.8), письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.9, 10).

Таким чином, під час дослідження доказів долучених до протоколу, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу та події правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішенні ЄСПЛ «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), рішення від 18 січня 1978 року, серія А, №25, с.6465, п. 161 в кінці; та «Лабіта проти Італії», заява №26772/95, п.121, ECHR 2000-IV).

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Крім цього, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на презумпцію невинуватості, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, а всі сумніви повинні трактуватися на корись особи.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що винесення постанови про притягнення до відповідальності особи, з урахуванням суттєвих порушень допущених поліцейськими при оформленні протоколу є недопустимим.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Ч.1 ст.127-1 КУпАП передбачена відповідальність за видачу документа про технічну справність транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, з порушенням порядку проведення перевірки технічного стану такого транспортного засобу.

Однак до даного протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.127-1 КУпАП, уповноваженою особою не було надано належних та допустимих доказів, а сам протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки у матеріалах справи немає жодного доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127-1 КУпАП.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що в них відсутні фактичні дані, які б підтверджували той факт, що при видачі протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу не було належним чином проведено перевірку технічного стану транспортного засобу.

Таким чином, докази, які підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, пояснення ОСОБА_1 не спростовані, обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127-1 КУпАП, та вина ОСОБА_1 у його вчиненні, не доведені.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ, така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

За викладених обставин, оскільки обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127-1 КУпАП, належно не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а обставини, які підлягають доказуванню не доведені, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33, ч.1 ст.127-1, 265, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда І.Л. Антипова