Справа № 162/610/23 Провадження №33/802/664/23 Головуючий у 1 інстанції:Савич А.С.
Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П. П.,з участю секретаря судового засідання Таровської А. А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 26 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , командира відділення зв`язку взводу зв`язку в/ч НОМЕР_1 , РНКОПП НОМЕР_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Визначено звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з постановою судді Орєхов Д. Г. визнаний винуватим за те, що 24.07.2023 під час перевірки особового складу посадовою особою військової частини НОМЕР_1 , було виявлено молодшого сержанта ОСОБА_1 з ознаками, які вказують на можливе перебування у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому, 24.07.2023 молодшого сержанта ОСОБА_1 було доставлено до КП «Любешівська багатопрофільна лікарня» Любешівської селищної ради, де останній пройшов лабораторне дослідження на предмет виявлення алкогольних речовин в організмі. Консультаційним висновком спеціаліста від 24.07.2023 було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1,43 ‰).

Таким чином, солдат ОСОБА_1 , всупереч вимогам, ст. 11, 13, 49, 241 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України, ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що оскаржену постанову прийнято незаконно та необґрунтовано. Зазначає, що в протоколі відсутні обов`язкові вимоги: підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності або у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, зробленого відповідного запису про це, а також мотивів свого відмовлення від його підписання.

Звертає увагу, що під час складання даного протоколу про адміністративне правопорушення йому не були роз`яснені його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, не надано можливість подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Вважає, що допущенні порушення при складанні цього протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи, враховуючи також, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не була належним чином повідомлена про розгляд справи, оскільки наявні в матеріалах справи відомості про повідомлення щодо судового розгляду не відповідають дійсності. А заява про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , як можливо зрозуміти зі змісту апеляційної скарги останнім не подавалась та він нікого не уповноважував на її подання.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив скасувати рішення судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до змісту ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Статтею 280 КпАП України передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З доводами викладеними в постанові суду про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 повністю погоджується і апеляційний суд, оскільки посилання апелянта про те, що судом було неналежним чином повідомленого його про час та місце розгляду справи не знайшли свого підтвердження. Оскільки в матеріалах справи наявні телефонограми від 04.08.2023, 24.08.2023, 12.09.2023 прийняті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для передачі ОСОБА_1 інформації про проведення судового розгляду справи щодо останнього. Крім того, 22.09.2023 надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності та з проханням суворо його не карати, накласти мінімальне стягнення, що також свідчить про поінформованість останнього про розгляд Любешівським районним судом Волинської області справи щодо нього.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б КУпАП, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність, що визначено ч. 4 ст. 15 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП адміністративним правопорушенням вважається, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення в/ч НОМЕР_1 № 34 від 24.07.2023, 24 липня 2023 року під час перевірки особового складу посадовою особою військової частини НОМЕР_1 , було виявлено молодшого сержанта ОСОБА_1 , з ознаками, які вказують на можливе перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому, 24.07.2023 молодшого сержанта ОСОБА_1 було доставлено до КП «Любешівська багатопрофільна лікарня» Любешівської селищної ради, де останній пройшов лабораторне дослідження на предмет виявлення алкогольних речовин в організмі. Консультаційним висновком спеціаліста від 24.07.2023 було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1,43 ‰).

Таким чином, солдат ОСОБА_1 , всупереч вимогам, ст. 11, 13, 49, 241 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України, ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що доводиться витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №48 від 14.04.2022, з якого вбачається, що ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації та призначено на посаду механіка радіостанції ВОС - НОМЕР_3.

Згідно з консультативним висновком спеціаліста від 24 липня 2023 року під час обстеження ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (результат тесту - 1,43 ‰).

Підстав вважати результати медичного огляду ОСОБА_1 необ`єктивними апеляційним судом не встановлено.

Факт проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та встановлення перебування ОСОБА_1 27.07.2023 у стані алкогольного сп`яніння у своїх поясненнях підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, після чого його було доставлено до медичного закладу для огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Судом першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, була надана правильна оцінка, в контексті положень ст. 251 КУпАП, зазначеним доказам, шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Отже, наявними у справі доказами об`єктивно стверджується, що 24 липня 2023 року під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду (під час воєнного стану) ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Піддавати сумніву досліджені судом першої інстанції докази у суду апеляційної інстанції також немає підстав.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що протокол є неналежним та недопустимим доказом, оскільки такий складений у визначеному законом порядку, уповноваженою особою.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є повністю доведеною сукупністю належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться у матеріалах справи.

А невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні в апеляційній скарзі, заперечення надіслання заяви на адресу Любешівського районного суду Волинської області щодо можливості розгляду справи у його відсутності, в якій також вказується про щире каяття та прохання суворо не карати, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності. Крім того, заява від імені ОСОБА_1 надіслана з електронної адреси військової частини, а будь-яких доказів про протилежне ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду не надав.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Враховуючи соціальний аспект кваліфікації військових адміністративних правопорушень, суспільну небезпеку і шкоду від вчинення військовослужбовцями адміністративно-караних дій в умовах воєнного стану, завдання шкоди авторитету військовослужбовця і в цілому Збройним Силам України, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП обґрунтовано призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, яке відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення, є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскарженого судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 26 вересня 2023 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П. П. Борсук