Справа №: 486/1422/22 Провадження № 3/486/138/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Волкової О.І.,

за участю: секретаря судового засідання - Жук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нове, Миколаївської області, одруженої, яка має трьох неповнолітніх синів - ОСОБА_2 , 2007 року народження, ОСОБА_3 , 2012 року народження, ОСОБА_4 , 2014 року народження, яка не працює, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 168172 від 24 листопада 2022 року, 13.11.2022 громадянка ОСОБА_1 ухилилась від належного виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 (2007 року народження), внаслідок чого останній 13.11.2022 о 21 годині 00 хвилин перебуваючи за адресою: м. Южноукраїнськ, проспект Незалежності, 21, знайшов банківську картку громадянки ОСОБА_6 , 1960 року народження, використав грошові кошти у сумі 1 067,70 грн для власних потреб.

У судовому засіданні 17.02.2023 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суду пояснила, що її син ОСОБА_2 з його двоюрідним братом пішли гуляти на вулицю. Біля парковки, що знаходиться біля нижнього магазину "АТБ", вони знайшли банківську картку. Потім вони пішли до верхнього магазину "АТБ", здійснили покупку стіку кави, щоб власнику картки прийшла смс і той зміг заблокувати цю картку. Проте картка заблокована не була. Вони вирішили, що картка вже нікому не належить. На наступний день вони здійснили покупку в м. Южноукраїнську, потім в селі Мартиновка, куди поїхали до дідуся та бабусі. Після того, як її син повернувся до міста, його зустріли працівники поліції, привели додому, а їй сказали йти у відділення, щоб скласти протокол про адміністративне правопорушення. Матеріальни збитки було відшкодовано. Потерпіла ніяких претензій до неї не має. Зазначила, що з протоколом про адміністративне правопорушення не погоджується. Її син ОСОБА_2 має інвалідність за діагнозом ліве косолапіє, тому зараз перебуває в Німечинні і прибути в судове засідання не може. Сина вона виховує належним чином, має з ним теплі довірчі стосунки.

У судові засідання жодного разу не з`явився поліцейська відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7., хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд призначав справу до розгляду декілька разів. Незважаючи на це, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, до суду не з`явилася.

Суд неодноразово направляв до відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області лист, в якому переконливо просив забезпечити явку працівника поліції ОСОБА_7. Суд припускає, що відсутність працівника поліції у судових засіданнях пов`язана із введенням воєнного стану в країні.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Суд неодноразово призначав справу до розгляду та вживав заходів щодо виклику в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та працівника поліції ОСОБА_7, а у зв`язку з тим, що строк притягнення до відповідальності сплив, то суд вважає за доцільне закрити провадження у справі без визначення винуватості ОСОБА_1 з урахуванням принципу безпосередності.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене на правопорушника не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Отже, строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, сплив, тому на неї не може бути накладене адміністративне стягнення, а адміністративна справа підлягає закриттю, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 283, 284, п. 7 ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нове, Миколаївської області, одруженої, яка має трьох неповнолітніх синів - ОСОБА_2 , 2007 року народження, ОСОБА_3 , 2012 року народження, ОСОБА_4 , 2014 року народження, яка не працює, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 05 травня 2023 року.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олена ВОЛКОВА