Справа № 214/4977/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 березня 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

06.09.2022 року о 22.10 год. в м. Кривому Розі по вул. Спаська, біля будинку №19, водій ОСОБА_2 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за порушення, передбачені ст.130 КУпАП, керував транспортним засобом «HONDA DIO» номер шасі НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.3), направлення (а.с. 3), рапорт (а.с. 4), довідка (а.с. 5), відомості з адмінпрактики (а.с.6,7).

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від цього прийняти мотивоване законне рішення.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 130 ч.3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважає, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, та будучи особою, яка протягом року двічі притягалась до адміністративної відповідальності, підтверджується сукупністю таких належних, допустимих та достатніх в їх сукупності доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться: даними, в протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті, відомостях з адмінпрактики, направленні від 06.09.2022 року.

Отже, дослідивши матеріали справи, вважаю, що суду надано достатньо об`єктивних та безперечних доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.28 Постанови №5 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.121, ч.4 ст.122, ст.122-2, ч.3 ст.123, ст.ст.124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове КУпАП не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа такого права взагалі не мала.

Відтак, підстав для застосування адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_2 у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, не вбачаю, оскільки правопорушення він вчинив як особа, яка керувала транспортним засобом, не маючи спеціального дозволу на керування транспортними засобами, адже такого дозволу у встановленому законом порядку він не отримував, що підтверджується відомостями з Національної автоматизованої інформаційної системи (а.с. 5).

У відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер правопорушення, особу порушника, який не працює, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з огляду на його зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, вважаю, що на останнього належить накласти стягнення у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами, без конфіскації транспортного засобу, оскільки належність транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , не встановлено.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33-35, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП, у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн. 00 коп., без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов