Єдиний унікальний номер 205/212/23
Номер провадження3/205/411/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 рік м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

06.12.2022 року о 21 год. 00 хв. в м. Дніпро Новокадацький район, просп. Івана Мазепи, 1д, водій ОСОБА_1 керував ТЗ TOYOTA RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» ARME0277, результат 2,49 ‰ тест №392, зафіксоване на камеру, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху. Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судові засідання, що призначались 20.01.2023 рік, 31.01.2023 рік, 06.02.2023 рік, 28.02.2023 рік, 07.03.2023 рік, 11.04.2023 рік, 25.04.2023 рік, не з`явився, подавши до суду 31.01.2023 р. (а.с. 15), 27.02.2023 р. (а.с. 22), 07.03.2023 р. (а.с. 25), 30.03.2023 р. (а.с. 30), 11.04.2023 р. (а.с. 34), 25.04.2023 р. клопотання та заяви про перенесення судових засідань в яких відкладення судових засідань мотивував наступним: необхідністю медичної допомоги (а.с. 15), за станом здоров`я (а.с. 22), проходження комісії у лікарні, оскільки є інвалідом ІІІ гр. (а.с. 25), перебування в лікарні оскільки є інвалідом ІІІ гр. (а.с. 30), переломом голеностопа (а.с. 34), знаходження на лікарняному (а.с. 37).

Разом з тим, будь-яких доказів які б підтверджували вказані ОСОБА_1 причини для відкладення судових засідань у справі, у тому числі доказів того, що він є інвалідом ІІІ групи до суду не подав, проте у клопотання від 07.03.2023 року взяв на себе зобов`язання подати відповідне підтвердження у наступне засідання (а.с. 35), яке так і не було подано останнім.

Крім того, 26.01.2023 року ОСОБА_1 було заявлено клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з необхідність залучення адвоката (а.с. 14), що визначено положеннями ч. 1 ст. 268, ст. 271 КУпАП, у зв`язку з чим, судове засідання було відкладено. Проте за період перебування справи на розгляді, до суду не надходили заяви чи клопотання про допуск до участі у справі у якості представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як-то і відповідних доручень, договорів, ордерів на право представляти інтереси ОСОБА_1 в судових засіданнях у даній справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Частиною 2 статті 268 КУпАП, як-то і іншими положеннями КУпАП, не визначено обов`язкову присутність особи яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП під час розгляду справи судом за відсутності клопотань, які підлягають вирішенню під час судового розгляду за участю особи яка підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, яких матеріали справи не містять.

У зв`язку з зазначеним вище та з огляду на відсутність доказів вищенаведених підстав поважності неявки ОСОБА_1 у судове засідання для його відкладення, відсутність в матеріалах справи заяв або клопотань, які потребують їх розгляду за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності та з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду справи судом, вважаю можливим провести судове засідання без участі ОСОБА_2 на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 1 статті 9 КУпАП, визначає адміністративним правопорушенням (проступком) протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху.

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 1 р. 1 «Правил Дорожнього руху» (далі ПДР), ці правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 р. 1 ПДР, особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.9 а р. 2 ПДР, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, який складений уповноваженою нате особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис, що вбачається з відповідних його граф (а.с. 1); відеозапис події, яка мала місце 06.12.2022 р. долученого до Протоколу про адміністративне правопорушення, з якого встановлено, що ОСОБА_1 визнавав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення (а.с. 2); рапорт працівника УПП (а.с. 3); Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з результатами такого огляду в якому зазначено 2,49 ‰ з якими ОСОБА_1 був згоден, що вбачається з запису у графі «з результатом згоден» (а.с. 4) та доданий до нього результат самого технічного засобу «Драгер» (а.с. 5), суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані, в даному випадку, алкогольного сп`яніння.

Доказів на спростування вчинення ОСОБА_1 порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху, адміністративна відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи не встановлено, як і не міститься відомостей про заперечення ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні вказаного правопорушення і протокол про адміністративне правопорушен6ня чи будь-які наявні у справі матеріали.

Підстав для застосування строків накладення адміністративного стягнення визначених ч. 2 ст. 38 КУпАП та закриття провадження по справі визначених ст. 247 КУпАП судом не встановлено.

У зв`язку з зазначеним ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенню на останнього адміністративного стягнення в рамках визначеного вказаною нормою.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя враховує, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, яка свідчить про явну неповагу ОСОБА_3 до правил дорожнього руху та свідоме нехтування правилами безпеки, а також з урахуванням інших обставин, які мають значення для вирішення справи, суддя вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір визначений законом, який, з урахуванням п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», становить розмір у 536,80 грн. та враховуючи висновок суду про накладення стягнення на ОСОБА_1 підлягає стягненню з останнього на користь держави.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.О. Бізяєва