Справа № 450/4038/22 Провадження № 3/450/324/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює в ТДВ СК «Гарант і я»,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 362454 від 11.11.2022 року, 11.11.2022 року о 09.05 год. на а/д Західний обхід м. Львова водій т/з Рено д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 при зміні напрямку руху не переконалася у безпеці та скоїла зіткнення з т/з швидкої медичної допомоги автоспецпром 18/УО5ВО/510 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку в зустрічній смузі руху. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3 б), 10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона, керуючи автомобілем Рено д.н.з. НОМЕР_3 , на перехресті біля ТЦ Епіцентр зупинилась за попутними транспортними засобами і дочекавшись увімкнення зеленого сигналу світлофора та своєї черги розпочала маневр «поворот ліворуч». Завершивши поворот повністю була вдарена в задню ліву частину авто «швидкою допомогою» яка рухалась з великою швидкістю що вбачається із відео по зустрічній смузі без відповідного звукового сигналу та з непрацюючими передніми маячками синього кольору. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Адвокат Тимощук І.Г., діючи в інтересах ОСОБА_1 , зазначила на те, що ДТП сталося з вини водія автомобіля "карети швидкої допомоги", який рухався через перехрестя на червоний сигнал світлофору, не подаючи звукових сигналів для привертання уваги інших учасників дорожнього руху. Водночас, водій автомобіля Рено д.н.з. НОМЕР_1 рухався на дозволяючий сигнал світлофору, у відповідності до ПДР. Просить закрити провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах наявних доказів, вислухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в діях ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При судовому розгляді цієї справи, на виконання п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» підлягає встановленню причиново наслідковий зв`язок між діями учасників ДТП та настанням ДТП.

Пунктом 7 даної встановлено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Згідно ч 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналізуючи матеріали справи суддя приходить до висновку, що уповноваженим органом, який складав протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не зібрано достатньо належних та допустимих доказів, які б свідчили про невідповідність дій останнього вимогам правил дорожнього руху, порушення яких ставиться йому у провину.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається із долучених відео ОСОБА_1 на перехресті біля ТЦ Епіцентр зупинилась за попутними транспортними засобами і дочекавшись увімкнення зеленого сигналу світлофора та своєї черги розпочала маневр «поворот ліворуч». Завершивши поворот повністю була вдарена в задню ліву частину авто «швидкою допомогою» яка рухалась з великою швидкістю що вбачається із відео по зустрічній смузі без відповідного звукового сигналу та з непрацюючими передніми маячками синього кольору.

Дві праві смуги руху (як вбачається з відеозаписів) були майже повністю порожні, ніякого скупчення транспортних засобів там не було, а отже у водія «швидкої допомоги» ОСОБА_2 була відсутня нагальна потреба виїзду на зустрічну смугу руху. ОСОБА_2 не забезпечивши безпечної швидкості та не переконавшись у справності маячків здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та різко врізався у автомобіль ОСОБА_1 яка вже завершувала маневр поворот ліворуч який був розпочатий нею за відсутності у зоні видимості «швидкої допомоги».

Пунктом 2.3 (б) Правил дорожнього руху встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1. передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Частиною 5 статті 14 ЗУ "Про дорожній рух" передбачено, що поліцейські, працівники військової інспекції безпеки дорожнього руху, військової служби правопорядку у Збройних Силах України, дорожньо-експлуатаційних служб та бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги при виконанні службових обов`язків можуть відступати від окремих вимог Правил дорожнього руху лише у випадках і при виконанні умов, викладених у них.

Пунктом 3.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Пункт 3.2 Правил дорожнього руху, передбачає, що у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Відповідно до п. 3 Розділу І «Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України», оперативні транспортні засоби - штатна група службових транспортних засобів, призначених для виконання органами поліції оперативних завдань.

Таким чином, карета екстреної медичної допомоги не відноситься до категорії оперативного транспортного засобу, а тому на водіїв таких транспортних засобів правило п. 3.1 ПДР України, не поширюється.

Натомість у разі, якщо карета екстреної медичної допомоги здійснює виїзд і вмикає проблискові маячки то звуковий сигнал також повинен бути увімкнений.

Окрім того, у зв`язку із ускладненою дорожньою обстановкою, що пов`язана із виїздом на зустрічну смугу руху, увімкнення звукового сигналу було об`єктивно необхідним з метою додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху.

Таким чином, зважаючи на те, що водієм карети екстреної медичної допомоги не враховано складної дорожньої обстановки, не забезпечено усіх можливих заходів щодо попередження та привернення усіх учасників дорожнього руху про свій рух поза вимогами розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 26, 27 та пункту 28.1 ПДР України.

Крім того, і порушення п.3.2 ПДР України буде лише в тому разі, коли водій об`єктивно усвідомлює наближення оперативного транспортного засобу та розуміє, що створює для нього перешкоду, в інших випадках відсутні достатні підстави для висновку про порушення водієм п.3.2 ПДР України, тому порушення вказаного пункту не можна ставити в провину при обставинах, де була обмежена взаємна видимість та за наявності обставин, які створювали перешкоди для усвідомлення наближення оперативного транспортного засобу (наприклад при перетині перехрестя за наявності інших автомобілів, зелених насаджень і таке інше, що ускладнюють як видимість, так і створюють акустичні перешкоди).

Як вказувалось вище водії оперативних транспортних засобів за обов`язкової та одночасної наявності ряду умов (виконання невідкладного завдання, увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху), можуть відступити від вимог деяких положень ПДР України і за умови дотримання вимог п. 3.1 ПДР України не нестимуть відповідальності за такий відступ від ПДР України.

Якщо ж внаслідок такого відступлення та невиконання вимог пунктів 8.7.3(е) та 2.3(Б) ПДР сталась дорожньо-транспортна пригода, - відсутні підстави стверджувати про дотримання п.3.1 ПДР України, оскільки наслідки вказують на те, що умова забезпечення безпеки дорожнього руху не була дотримана.

Правовий аналіз вказаних норм чинного законодавства свідчить про те, що водії оперативних транспортних засобів можуть відступати від вимог ПДР, тільки виконуючи невідкладене службове завдання, та лише за умови обов`язкового ввімкнення спеціального звукового сигналу і об`єктивної наявності обставин, які б вказували, що такий відступ від вимог ПДР України не порушить безпеку дорожнього руху та не створить загрози іншим учасникам дорожнього руху.

Отже, виходячи із вищевикладеного, у водія ОСОБА_2 були відсутні законні підстави для відступлення від вимог ПДР.

Водночас, водій ОСОБА_1 з урахуванням зазначеного, а також положень п. 1.4 ПДР, не мала технічної можливості уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин саме протиправні дії водія ОСОБА_2 призвели до ДТП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Іreland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року).

В силу принципу презумпції невинуватості що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі № 450/4038/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 7, 247, 251, 256, 266, 283, 284 КУпАП ,суд,-

П О С Т А Н О В И В :

провадження у справі № 450/4038/22 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є. О. Данилів