КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 752/4158/23

номер провадження: 33/824/3318/2023

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бондаренка Дениса Геннадійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Не погоджуючись із указаним судовим рішенням, ОСОБА_1 через суд першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 рокута закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що звинувачення, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №439956 від 09 лютого 2023 року, складеного щодо нього, грунтуються на припущеннях. Вказує що рапорт працівника поліції, який доданий до вказаного протоколу не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП. Сам протокол складений працівником поліції, який на момент скоєння правопорушення, не володів жодними даними та доказами про його скоєння.

Зазначає, що з наданих матеріалів до адміністративного протоколу видно, що доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, поліцейськими не встановлено, а також не встановлено місця скоєння адміністративного правопорушення, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.

Указує, що відповідно до матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складав працівник патрульної поліції Іващенко Р.В. , а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР за ч.2 ст. 122 КУпАП виніс інший працівник патрульної поліції Волков Т.А. , які на момент скоєння правопорушення взагалі не були на місці події, а прибули через деякий час. Обидва поліцейських не здобули та не володіли жодними доказами та фактичними даними, фото або відео фіксацією правопорушення, поясненнями свідків, які б підтверджували керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, окрім припущень поліцейських, викладених в рапорті. Вказує, що в рапорті працівників поліції охорони, які були на місці події, чітко зазначено, що автомобіль ними був помічений по вул. Глушкова, 10 та в подальшому водій звернув на вул. Глушкова, 12/7 (територія гаражного кооперативу), де зі слів поліцейських автомобіль був зупинений. Проте, в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності вказано адресу, за якою автомобіль нібито рухався по вул. Академіка Глушкова, 5. Вважає, що така невизначеність щодо місця скоєння правопорушення дає всі підстави вважати, що протокол повністю спростовує його вину у керуванні транспортним засобом на момент початку спілкування з працівниками поліції. Адже місце скоєння адміністративного правопорушення, як одну з обов`язкових ознак об`єктивної сторони, не визначено, що в свою чергу виключає склад адміністративного правопорушення.

Стверджує, що під час прибуття працівників поліції охорони до гаражного кооперативу ОСОБА_1 автомобілем не керував, а знаходився в середині автомобіля, який був припаркований. В подальшому для спілкування з працівниками поліції вийшов з автомобіля. Тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бондаренка Д.Г., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, пояснення працівника патрульної поліції Іващенка Р.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАПпровадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ст.245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з`ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону суддею першої інстанції дотримано не було.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №439956 від 09 лютого 2023 року ОСОБА_1 ставиться у вину керування автомобілем «Hyundai Sonata», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , по проспекту Академіка Глушкова, 5 в місті Києві, в стані алкогольного сп`яніння.

Однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а й та обставина, що він у такому стані керував транспортним засобом. Тобто, перебування особи в стані сп`яніння повинно бути в нерозривному зв`язку з керуванням цією особою транспортним засобом в такому стані.

Разом з тим, суддею першої інстанції, всупереч положень ст.280 КУпАП, не було достеменно з`ясовано чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАПобов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочинипроти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із подальшими змінами), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАПне має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Обґрунтовуючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя місцевого суду послався на докази, які містять:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №439956 від 09 лютого 2023 року, згідно з яким встановлено, що 09 лютого 2023 року о 22 год 30 хв. ОСОБА_1 , керував автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Академіка Глушкова, 5 у місті Києві в стані алкогольного сп`яніння;

висновок комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» (місто Київ, вул. Петра Запорожця, 20) щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 00100 від 09 лютого 2023 року, згідно з яким встановлено, що 09 лютого 2023 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 1,61 %;

рапорт працівників поліції Голосіївського РВ УПО в місті Києві від 09 лютого 2023 року, а саме, старшого сержанта поліції Левика Д.В. та старшого сержанта поліції Пухир О.В., з якого слідує, що під час патрулювання 09 лютого 2023 року о 22 год 30 хв. вони виявили, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по зустрічній смузі проспекту Академіка Глушкова, 5 у місті Києві, різко повернув в гаражний кооператив. Після його зупинки водій повідомив, що вживав алкоголь. В подальшому ними був викликаний інший патруль «Рубін 151» для складання протоколу (а.с.3);

відеозаписи з нагрудної камери поліцейських №№473975, 470774, 470655, які містяться на двох DVD- Rдисках, на яких зафіксовано обставини спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції біля автомобіля в гаражному кооперативі та подальша процедура проходження медичного огляду й складання протоколу (а.с.6).

Однак із таким висновком судді погодитись безспірно не можливо.

Так, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», суд приходить до висновку про те, що протокол не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Наявні у матеріалах справи відеозаписи із нагрудної камери поліцейських, які були досліджені апеляційним судом, неможливо визнати у якості належних доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки на вказаних відеозаписах момент зупинення транспортного засобу та керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом, не зафіксований. Відеокамера фіксувала події спілкування працівників патрульної поліції із ОСОБА_1 , який стояв біля транспортного засобу та повідомив поліцейському, що не керував транспортним засобом. Також з відеозаписів слідує, що працівники патрульної поліції (екіпаж патруля «Рубін 151»), в тому числі, інспектор Управління патрульної поліції в місті Києві ДПП лейтенант поліції Іващенко Р.В., який склав протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №439956 від 09 лютого 2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, не зупиняли транспортний засіб під його керуванням. Працівники патрульної поліції прибули на виклик екіпажу працівників поліції Голосіївського РВ УПО в місті Києві, а саме, старшого сержанта поліції Левика Д.В. та старшого сержанта поліції Пухир О.В. , які повідомили, що ОСОБА_1 керував автомобілем.

Однак до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №439956 від 09 лютого 2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 , належних доказів того, що він керував автомобілем не надано.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт працівників поліції Голосіївського РВ УПО в місті Києві від 09 лютого 2023 року, в якому містяться дані про те, що 09 лютого 2023 року о 22 год 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по зустрічній смузі проспекту Академіка Глушкова, 5 у місті Києві, різко повернув в гаражний кооператив, не є належним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, а саме, будь-яких фактичних даних, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, визначений у ч.1 ст.251 КУпАП.

Правовий аналіз указаної правової норми дає підстави стверджувати про те, що рапорт поліцейського не є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, із наявних у справі відеозаписів із нагрудної камери поліцейського неможливо зробити беззаперечний висновок про те, ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Наведене указує на неналежність відеозапису як доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разомз тим, з метою перевірки доводів апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, судом апеляційної інстанції було задоволено клопотання захисника - адвоката Бондаренка Д.Г. про виклик інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Іващенка Р.В., який склав протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №439956 від 09 лютого 2023 року відносно ОСОБА_1 .

У суді апеляційної інстанції інспектор Управління патрульної поліції в місті Києві ДПП лейтенант поліції Іващенко Р.В. повідомив, що 09 лютого 2023 року він разом з іншими працівниками патрульної поліції приїхав на виклик екіпажу працівників поліції Голосіївського РВ УПО в місті Києві, де вони побачили водія ОСОБА_1 , який стояв з ознаками алкогольного сп`яніння біля автомобіля «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 . У зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я для його огляду на стан сп`яніння. Також Іващенко Р.В. повідомив, що він не бачив факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак у рапорті поліції Голосіївського РВ УПО в місті Києві було вказано, що він керував транспортним засобом, а тому після складання лікарем медичного закладу висновку про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, ним було складено протокол про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вищенаведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що матеріали справи не містять і під час апеляційного розгляду не було беззаперечно встановлено та підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у зв`язку з чим відсутні докази на спростування доводів, які викладені в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до п.43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги наведене та відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена у поза розумний сумнів.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М.Верланов