Справа № 171/100/23
Провадження № 3/177/543/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 травня 2023 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 8 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, в порядку підсудності визначеної постановою Дніпровського апеляційного суду від 27.03.2023, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

військовослужбовця в/частини НОМЕР_1

військовий квиток НОМЕР_2

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

01.01.2023 о 10:05 год, по вул. Центральній в м. Апостолове Криворізького району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Daewoo Nubira д.н.з. НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено в ході огляду проведеного у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу, з застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alkotest Drager 6810», результат тесту склав 0,72 проміле.

Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України, що передбачає адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 суду пояснив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, з`явитися до суду не має можливості, уповноважив його на участь у судовому засіданні. Захисник вважав за можливе продовження розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , висловив позицію про невизнання ним своєї вини у вчиненні правопорушення. Вказував, що ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом, вказує на перебування за кермом автомобілю іншої особи ОСОБА_3 , якого просив допитати як свідка. Крім цього вказував, що працівниками поліції йому не було роз`яснено наслідки вчиненого правопорушення.

Судом клопотання сторони захисту щодо допиту в якості свідка ОСОБА_3 було задоволено, тричі суд забезпечував проведення відеоконференції за участі свідка, який на зв`язок з судом не виходив, але про переміщення якого як військовослужбовця, по Україні, зазначав адвокат Кудлюк О.І., однак сторона захисту участь свідка для допиту в судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, не забезпечила, 16.05.2023 навіть захисник Кудлюк О.І. до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був обізнаний з датою та часом розгляду справи.

Суд, вислухавши захисника Кудлюка О.І. (в попередніх засіданнях), допитавши в якості свідка працівника поліції який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст. 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10.10.2001зі змінами, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення захисника Кудлюк О.І., свідка ОСОБА_4 , суд вважає вину ОСОБА_1 доведеною поза розумним сумнівом та приходить до висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками - керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 343748 від 01.01.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, зокрема факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 відповідно до яких останній не заперечував факт вживання напередодні алкогольного напою «Шампанське», після чого зранку, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено тестом на газоаналізаторі «Драгер»;

- рапортом працівника поліції, в якому викладено обставини виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з результатом огляду проведеного на місці події, згідно яких, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема запахом алкоголю з порожнини рота. Огляд проводився зі згоди ОСОБА_1 за допомогою приладу Alcotest Drager 6810, за результатами огляду встановлено 0,72 ‰. Результат тестування підписано ОСОБА_1 без зауважень, з результатом він був згоден, що підтвердив власним підписом в акті огляду на стан сп`яніння.

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126, 125 КУпАП, зокрема за те, що ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія; Факт отримання та наявності у водія ОСОБА_1 посвідчення на право керування транспортним засобом, було встановлено поліцейськими по базі, що підтвердив у судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_4 , будучи допитаним в якості свідка.

- відеозаписом з місця складення протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано автомобіль Daewoo та водій ОСОБА_1 , який підтвердив факт керування ним вказаним транспортним засобом, після озвучення йому ознак алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу погодився, продув газоаналізатор драгер, результат огляду 0,72 проміле визнав, незгоди з ним не висловлював. З відеозапису слідує, що ОСОБА_1 на місці події не заперечував факт керування транспортним засобом саме ним, вживання ним напередодні (в новорічну ніч) алкогольних напоїв, пройшов визначену законом процедуру огляду на стан сп`яніння та результати огляду не заперечував, не заявляв про керування транспортним засобом іншою особою, зокрема особою що зафіксована на відео біля пасажирської двері авто. Не надходило жодних звернень і від вказаної особи, яка стояла осторонь біля пасажирських дверей автомобілю Daewoo.

Допитаний в якості свідка працівник поліції ОСОБА_4 пояснював, що він разом з напарником несли службу та 01.01.2023 по вул. Центральній в с. Апостолове ними було зупинено транспортний засіб Daewoo під керуванням ОСОБА_1 . Свідок, будучи приведеним до присяги судом, вказував, що за кермом автомобілю був саме ОСОБА_1 , який факт керування транспортним засобом не заперечував, на місці пасажира був інший чоловік. Свідок вказував, що в ході спілкуванні зі ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, пройшовши огляд не заперечував його результати, надав письмові пояснення, про те, що напередодні вживав алкоголь. Також свідок пояснив, що сам момент зупинки транспортного засобу не зафіксовано, у зв`язку з відсутністю технічної можливості фіксації з салону автомобіля (непрацюючий автомобільний реєстратор), але наполягав на тому, що водієм автомобілю був саме ОСОБА_1 . Вказував, що ОСОБА_1 пред`явив військовий квиток, посвідчення водія не надав, за даними автоматизованої системи ОСОБА_1 отримував посвідчення водія. У зв`язку з цим посвідчення водія на місці не вилучалося, але водій був відсторонений від керування шляхом передання права керування іншій особі.

Вказані пояснення свідка ОСОБА_4 повністю узгоджується з іншими доказами по справі, а саме письмовими матеріалами справи, письмовими пояснення ОСОБА_1 викладеними на окремому аркуші, відеозаписом з місця події.

Доводи сторони захисту щодо не керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд розцінює критично, оскільки вони спростовуються сукупністю вищевказаних доказів, які узгоджуються між собою. Відповідна позиція сторони захисту, на переконання суду, спрямована на уникнення відповідальності за вчинене. При цьому суд звертає увагу, що на місці події ОСОБА_1 підтверджував факт керування транспортним засобом, надав згоду на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, діючи добровільно пройшов огляд на стан сп`яніння, отримавши результат огляду його не заперечував, надав письмові пояснення щодо обставин правопорушення, підписав протокол та додані до нього документи без будь-яких зауважень. Заявивши про наявність нібито іншого учасника події, дійсного водія, сторона захисту, якій суд в повному обсязі сприяв у поданні доказів та доведеності їх переконливості перед судом, не забезпечив явку до суду свідка сторони захисту. Разом з тим, доводи сторони захисту щодо керування транспортним засобом іншою особою, повністю спростовуються сукупністю доказів досліджених судом, що дозволяє суду ухвалити судове рішення.

Факт роз`яснення ОСОБА_1 прав при складенні протоколу про адміністративне правопорушення підтверджується змістом протоколу з відповідною відміткою та підписом ОСОБА_1 .

Факт отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, підтверджується показами свідка ОСОБА_4 щодо встановлення вказаного факту на місці події шляхом доступу до автоматизованої системи, копією постанови про накладення стягнення за відсутність при собі посвідчення водія, яка ОСОБА_1 не оскаржена.

Про факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом вказував свідок ОСОБА_4 , крім того, відсутність фіксації такого відсторонення, не спростовує факту вчиненого правопорушення ОСОБА_1 .

Доводи сторони захисту щодо не роз`яснення працівником поліції ОСОБА_1 наслідків правопорушення, не спростовує факту порушення, а незнання закону не звільняє від відповідальності.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, зокрема його небезпечність не лише для ОСОБА_1 , а й для оточуючих, особу ОСОБА_1 та вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції даної статті, з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення за цим законом у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу (не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постановине пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя М.В. Березюк