ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/7503/23 Головуючий суддя І інстанції Новіченко Н. В.
Провадження № 33/818/1072/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що 19.07.2023 року о 13 год. 10 хв. у м. Харкові по вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 53, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД відмовився.

Не погодившись з постановою Московського районного суду м. Харкова від 20.09.2023 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити.

Свої апеляційній вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не повно та однобічно дослідив фактичні обставинам справи, надавши оцінку лише відмові особи, яка притягається до відповідальності від проходження встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння; матеріали справи не містять доказів керування апелянта транспортним засобом, працівниками порушено порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, відомості, наявні у матеріалах справи, містять інформацію, яка не відповідає події вчинюваного водієм правопорушення, не роз`яснені наслідки відмови від проходження медичного огляду водієм на стан наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні під час апеляційного перегляду апеляційної скарги ОСОБА_1 наполягав на тому, що працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено безпідставно, в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом, порушено порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, які безпосередньо дослідив під час судового розгляду та дав їм обґрунтовану оцінку в оскаржуваному судовому рішенні, а саме відомостям, що містяться у:

- відомості з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №516611 від 19 липня 2023 року(а.с. 1), складеного інспектором УПП в Харківській області Талалаєнком В.Є. за адресою м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців 53, м. Харкова, в якому зазначено факт керування ОСОБА_1 19 липня 2023 року ТЗ «Chevrolet Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Гв. Широнінців 53, м. Харкова з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Водій від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД відмовився чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. В графі «пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності» зазначив «не надаю» та власний підпис. Будь-яких заперечень, пояснень чи зауважень щодо складеного протоколу, порушення його прав працівниками поліції жодним чином не зазначив;

- довідкою, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія (а.с.2);

- рапортом співробітника поліції від 19.07. 2023 року (а.с. 5);

- направленням до КНП «ХОР» ОНД (а.с.4) згідно якого огляд не проводився;

- відомостями з відеозаписів фіксації обставин правопорушення, наданих Управлінням патрульної поліції в Харківській області (додаток до протоколу ААД№516611 (а.с.3), що є наявними на двох технічних носіях, зокрема: файл export-klwa9 (відео№1) складається з одного відео фрагменту де зафіксовано підставу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме: відмову у проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння (протягом відеофрагменту надав таку відмову тричі); його ознайомлення з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вручено ОСОБА_1 постанову про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Під час дій, які передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення, його складання та ознайомлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності зі змістом цього протоколу, зафіксованих у встановлений законом спосіб, ОСОБА_1 будь-яких заперечень з підстав його складання (в тому числі і з підстав його зупинки працівниками поліції) не надавав, про порушення його прав працівниками поліції в будь який спосіб не зазначив.

Крім того, на технічному носію наявний відеофрагмент IMG_6583 (відео№2) де зафіксовано рух автомобіля «Chevrolet Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_1 з включеними задніми ліхтарями в режимі «аварійний сигнал».

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ОСОБА_1 не скористався процесуальною можливістю та не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб працівників поліції.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи, що сторона захисту не скористалась своїм правом та не надала до суду доказів на підтвердження їх версії щодо незаконності дій працівників поліції під встановлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів за цією справою та притягнення апелянта до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а матеріали справи не містять відповідних відомостей, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, які долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом апеляційних доводів ОСОБА_1 в цій частині.

Натомість, саме відмова від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку є процесуально значущим фактом у цій справі, адже адміністративна відповідальність, встановлена ч.1 ст. 130 КУпАП в нашому випадку настає саме за відмову у проходженні медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що знайшло своє підтвердження у протоколі ААД№516611 (а.с.1), відео, наданому працівниками поліції як додаток до протоколу (а.с.3), направленні на огляд водія та з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4) та у рапорті працівника поліції (а.с. 5).

Щодо твердження сторони захисту про те, що відмова особи, яка притягається була неумисною оскільки працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння слід зазначити наступне.

Відповідно до п 1.3. учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Таким чином, отримавши посвідчення водія ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання як водій транспортного засобу зобов`язання неухильно дотримуватись вимог, передбаченим ПДР України в тому числі і у частині встановлених ними заборон.

Згідно до вимог п. 2.2 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність в тому числі і за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, порядок проходження якого визначено Законом.

Відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння може бути виражена не тільки незгодою від проходження такого огляду у вербальній формі, а й у будь-яких діях або інших відповідних конклюдентних діях чи бездіяльністю, спрямованих на ухилення від надання прямої відповіді працівникам поліції щодо наміру пройти такий огляд або ухилитись від його проходження.

Отже, твердження сторони захисту в цій частині є безпідставними та мають розцінюватись, як обраний спосіб захисту ОСОБА_1 .

Твердження сторони захисту про відсутність доказів щодо керування транспортним засобом з посиланням на те, що час вчиненого правопорушення, зазначеного в протоколі, а також в направленні на медичний огляд та рапорті, який складений працівниками поліції відповідно до норм чинного законодавства і не збігається у певній його частині з часом зафіксованим на відеодоказах, - є безпідставним.

Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Натомість, з відомостей, які є наявними в матеріалах справи вбачається, що події, які передували правопорушенню відбувались в дійсності, що свідчить про суб`єктивність тверджень ОСОБА_1 про відсутність доказів щодо керування ним автомобілем за обставин, викладених у протоколі.

При цьому, належить врахувати, що тільки у справах про адміністративні правопорушення докази можуть мати відносний характер і полягають у тому, що зміст таких доказів відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обстановку, що має значення для правильного розгляду справи. Водночас, докази, що мають відносний характер можуть незначно корелювати з фактичними даними, які мають тісний зв`язок із фактами предмета доведення, що, в свою чергу, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів.

Так, згідно відомостей, які є наявними в матеріалах справи та пояснень, наданих апелянтом під час розгляду його апеляційної скарги судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом 19.07.2023, його зупинку працівниками поліції та факт відмови його від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом також підтверджується складенням відносно нього постанови ЕАС№7361170 за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення водієм п.8.5.1 ПДР України.

Скасування постанови поліцейського рішенням Московського суду від 14.09.2023 в порядку КАС України не спростовує порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР України відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП., оскільки це рішення стосується оскарження постанови поліцейського, винесеної за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, невідповідності у часі на які посилається сторона захисту є незначними (приблизно у 30 хв. при тому, що місце події за час оформлення процесуальних дій не змінилось), а тому їх можна розцінювати як похибку допущену працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ААД №516611, що вочевидь не впливає на фактичні обставини, які мають суттєве значення для розгляду цієї справи, зафіксовані у цьому протоколі про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст .130 КУпАП.

Щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння працівниками поліції апеляційний суд встановив наступне.

Відповідно до п.4 Розділу І «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція) вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком самостійно визначає наявність чи відсутність ознак у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, виявлення працівником поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння є його повноваженнями, що знайшло своє законне відображення у процесуальному закріпленні працівником поліції своїх висновків щодо наявності ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення ААД№516611 від 19.07.2023 року та згідно ст. 252 КУпАП відповідно до якої орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, слід роз`яснити апелянту, що відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративної відповідальності складається протокол уповноваженими особами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП належить до компетенції органів Національної поліції, які можуть діяти у складі відповідних підрозділів, діяльність яких спрямована на виконання завдань поліції або на забезпечення її функціонування (зокрема екіпажів), розподіляючи між собою обов`язки під час виконання своїх службових обов`язків в тому числі і в процесі спілкування з учасниками адміністративного провадження та складання адміністративних матеріалів щодо них. Рішення про притягнення до адміністративної відповідальність за ст. 130 КУпАП приймає суд відповідно його компетенції, передбаченої ст. 221 КУпАП.

Отже, суд вважає, що працівниками поліції при складанні адміністративного матеріалу, збиранні доказів на його підтвердження не допущено порушення вимог чинного законодавства, матеріали справи не містять відомостей, що дають підстави вважати дії працівників поліції незаконними, відомості щодо оскарження дій працівників поліції в цій частині в матеріалах справи відсутні. А від так, доводи сторони захисту в цій частині слід вважати безпідставними та розцінювати їх, як обраний спосіб захисту ОСОБА_1 .

Оцінюючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмови особи, що притягається до адміністративної відповідальності від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Так, згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков