ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2266/23Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М.
Провадження № 33/817/591/23 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Корфа П.К. на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Згідно постанови, суд першої інстанції визнав доведеним, що 14.08.2023 року о 23 год. 42 хв. в с.Башуки по вул.Лесі Українки,10 Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_1 керував т/з «Geely MR-7151A», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою технічного приладу газоаналізатор 6820. Проба позитивна 0,7%. Від огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився, факт вживання алкоголю не заперечував, від керування ТЗ відсторонений, чим порушив вимоги п.2.9(а) ПДР.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Корф П.К. просить постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2023 року - скасувати, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази факту порушення ОСОБА_1 , як водієм транспортного засобу Правил дорожнього руху України і працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про законну причину зупинки транспортного засобу;

обставини зазначені у рапорті працівника поліції не підтверджуються відеозаписом, який долучений до матеріалів справи;

ОСОБА_1 не пропонувалося написати письмове пояснення щодо обставин події, а додані пояснення до матеріалів справи написані не ним власноруч, підпис не його;

жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння судом досліджено не було;

після того, як ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, поліцейський не з`ясував у ОСОБА_1 чи згоден він з результатом огляду на місці зупинки, не запропонував йому пройти відповідний огляд в лікувальному закладі, не роз`яснив порядок проходження такого огляду і не роз`яснив наслідки відмови від його проходження;

формальне складення працівником поліції направлення на огляд не є достатньою підставою забезпечення можливості проведення такого огляду;

оскаржувана постанова є не конкретизованою, так як у резолютивній частині постанови відсутні відомості у вчиненні якого саме протиправного діяння визнано винним ОСОБА_1 .

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції в цьому випадку не дотримався вказаних вимог закону і залишив поза увагою обставин, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху і кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, як це передбачено п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, з наступних підстав.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.9(а) ПДР України та, відповідно, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого серед іншого, полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що

використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у тому, що він 14 серпня 2023 року о 23 год. 42 хв. в с.Башуки по вул.Лесі Українки,10 Кременецького району Тернопільської області керував т/з «Geely MR-7151A», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції врахував доказом такого стану результати проведеного поліцейським огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою технічного приладу газоаналізатор 6820 (проба позитивна 0,7 проміле). Також, в оскарженій постанові вказано, що від огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.

Апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на те, що такий висновок не підтверджується наявними у справі доказами, яким суд не дав належної правової оцінки.

Так, положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Статтею 266 КУпАП окрім іншого передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також, п.п.2, 3, 6 Розділу 1 Інструкції №1452/735 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться:

1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (п.7 Розділу 1 Інструкції №1452/735).

Таким чином, аналіз чинних положень вищевказаних КУпАП та Інструкції вказує про те, що огляд водія повинен проводитись поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу для визначення стану алкогольного сп`яніння. Після проведення такого огляду особа вважається такою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння лише в тому разі, якщо вона погодилась із його результатом.

У разі незгоди особи з його результатами огляду, який провів полійейським на місці зупинки, водію має бути запропоновано пройти огляд у медичному закладі. В такому випадку висновок про перебування водія у стані сп`яніння може бути зроблений лише лікарем за результатами медичного огляду.

Отже, законодавством передбачено чіткий алгоритм дій працівників поліції при проведенні огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було дотримано положень вищевказаних нормативно-правових актів, хоча вони повинні були діяти у відповідності до положень ст.19 Конституції України, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, поліцейський не запитав ОСОБА_1 чи згоден він з результатом огляду на місці зупинки та не роз`яснив право пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (п.7 Розділу 1 Інструкції №1452/735).

Крім того, як вбачається із відео з нагрудних камер працівників поліції (файл 00000__0015A.MP4 з 00:10:35 год), при підписанні роздруківки тестування на алкоголь, ОСОБА_1 запитав працівника поліції Якщо я відмовляюся від підпису то зразу їдемо в лікарню? на що поліцейський відповів Ви вже продули, тобто проігнорув питання ОСОБА_1 щодо порядку проходження огляду і не запропонував пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, чим порушив порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

За таких обставин висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на місці зупинки, а від огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився є безпідставним, оскільки визначений законодавством порядок проведення такого огляду в даному випадку не був дотриманий.

З огляду на вищевказане доводи сторони захисту про те, що після того, як ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, поліцейський не запитав ОСОБА_1 чи згоден він з результатом огляду на місці зупинки, не роз`яснив йому право пройти відповідний огляд в лікувальному закладі і не роз`яснив наслідки відмови від його проходження, апеляційний суд вважає повністю переконливими.

Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що такий огляд ОСОБА_1 здійснювався з порушеннями ст.266 КУпАП та вищезгаданої Інструкції, а тому його результати, які фактично зафіксовані у протоколі, у відповідності до ч.5 ст.266 КУпАП, не можуть вважатися дійсними.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що за наведених вище обставин, тобто у зв`язку із грубим порушенням працівниками поліції процедури проведення огляду, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 037917 від 15 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 відомості щодо суті правопорушення не підтверджуються належними та допустимими доказами його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів відмови від огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що постанова Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення за санкцією цієї статті, не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки в його діях склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлені в ході апеляційного розгляду обставини дають підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, то провадження в справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Корфа П.К. задовольнити.

Постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2023 року - скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя