Справа № 732/921/23 Головуючий у 1 інстанції Карпинська Н. М.
Провадження № 33/4823/631/23
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Вакули В. М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як установив суд, 21 червня 2023 року, о 18 годині 43 хвилині, на 52 км а/д Чернігів Городня, ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA ACCORD, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю; почервоніння очей; нечітка мова. На порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Вакула В. М. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Мотивує тим, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 160499 від 21.06.2023 містить відмітку, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, але відповідно до відеозаписів з нагрудної бодікамери права та обов`язки не були роз`яснені. Також, особі не було повідомлено про дату та час розгляду справи у суді. Назва суду також вказана не в повній мірі. У протоколі про адміністративне правопорушення наявні закреслення.

Звертає увагу, що працівник поліції, який складав протокол, не пропонував ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці, не отримував відмову на дану пропозицію, не пропонував пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та не отримував відмову і від цієї пропозиції, інший інспектор не повідомляв його про відмову ОСОБА_1 пройти обстеження.

Як убачається з протоколу та матеріалів справи, свідки під час його складання були відсутні. У своїй постанові місцевий суд вказав, що для фіксації відмови проходження обстеження у медичному закладі наявність свідків та направлення не потрібно. Протокол був складений без дотримання факту фіксації відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 та його захисник адвокат Вакула В. М. не прибули. Повідомлялися про день і час розгляду за адресами, вказаними в апеляційній скарзі. Про проведення дистанційного розгляду справи не просили, заяв про перенесення судового засідання не подавали.

Переглянувши відеозапис, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису, вбачається, що на блокпосту працівниками поліції був зупинений автомобіль, під керуванням водія ОСОБА_1 . У ході перевірки документів та спілкування з водієм ОСОБА_1 працівник патрульної поліції відчув запах алкоголю з автомобіля та виявив ознаки алкогольного сп`яніння, про які повідомив водію.

Виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія стало правовою підставою для вимоги до водія пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 докладно та у зрозумілій формі поліцейський неодноразово роз`яснював порядок огляду на стан сп`яніння: на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Алкофор 505»; у медичному закладі або ж відмова від будь-якого огляду та наслідки такої відмови.

Після такого роз`яснення ОСОБА_1 чітко вказав, що відмовляється від будь-якого огляду на стан сп`яніння та намагався домовитися з працівниками поліції. Свою відмову ОСОБА_1 на місці події пояснював тим, що вживав алкогольні напої.

Запаху алкоголю відеокамера не передає, проте по уповільненій розмові та рухах були розумні підстави підозрювати про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Працівник поліції, підійшовши до водія ОСОБА_1 , представився та назвав своє звання, у той час як водій, спитав хто він і як до нього звертатися. Від водія вимагають відповіді на питання, останній розповідає про те, чого в нього не запитували.

Посилання захисника на те, що протокол був складений без дотримання факту фіксації відмови водія пройти медичний огляд на стан сп`яніння, не відповідають дійсності. Відмова від виконання вимоги поліцейських пройти медичний огляд була очевидною. ОСОБА_1 затягував час, прямо не відповідав на запитання, проте свого обов`язку як водій не виконав.

Так, статтею 266 КУпАП, прямо передбачено, що поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Таким чином, матеріали відеозапису є самостійним доказом, а в сукупності з протоколом є достатніми та належними для висновку про винуватість водія у невиконанні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

При впевненості у відсутності алкоголю, водій зобов`язаний був підтвердити свою добросовісність відповідним тестом на місці зупинки транспортного засобу чи у лікарні. Однак своїми правами розпорядився самостійно, що є наслідком відповідальності за ухилення від огляду на стан сп`яніння, яке виразилось категоричною відмовою, зафіксованою відеозаписом.

Доводи сторони захисту з приводу того, що особі, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, не були роз`яснені його права, є такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з того, що протокол про адміністративне правопорушення був підписаний ОСОБА_1 , що вказує про обізнаність даної особи в повному обсязі зі змістом зазначеного документу, в якому, окрім іншого, міститься графа про ознайомлення його з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Чинне законодавство не вимагає роз`яснення прав та обов`язків під відеозапис.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наголошуючи на тому, що поліцейськими та судом були порушені права ОСОБА_1 , захисник не звернув уваги на те, що докази таких порушень відсутні, у той час як сам ОСОБА_1 окрім прав, наділений ще і обов`язками, яких повинен неухильно дотримуватись, тим більше, керуючи джерелом підвищеної небезпеки автомобілем.

Про день і час судового засідання місцевий суд повідомляв, як самого ОСОБА_1 за адресою, вказаною в матеріалах справи, так і його захисника адвоката Вакулу В. М., який надав письмові пояснення суду ще перед початком судового засідання, вхідний номер датований 27.07.2023 року, а тому судити про обмеження в доступі до правосуддя, відсутні будь-які розумні підстави.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Вакули В. М. залишити без задоволення, а постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає

СуддяВ. М. Антипець