Справа № 442/4763/23
Провадження №3/442/1819/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 вересня 2023 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №044556 від 06.07.2023, ОСОБА_1 06.07.2022 о 01 год 00 хв керував транспортним засобом "ВАЗ 2107", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Вказаними діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав через канцелярію суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки в адміністративних матеріалах відсутній відеозапис про зупинку транспортного засобу, керування ним автомобілем, відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. У протоколі про адміністративне правопорушення та постанові БАД №778978 вказані різні адреси та час зупинки транспортного засобу. Сукупність доказів, наявних у справі, не вказують на вчинення ним адміністратитвного правопорушення. Свою вину не визнає. Зважаючи на вищенаведене, просив клопотання задоволити.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне закрити провадження у справі, зважаючи на наступне.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність водія за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; а також відмова особи, яка керує транспортним зособом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто, доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Для виявлення правопорушення, до моменту зупинки транспортний засіб має знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише під час руху транспортного засобу.

Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, оскільки саме по собі перебування особи в транспортному засобі, в тому числі й на місці водія, не доводить факт керування транспортним засобом, а надто, - перебування особи біля транспортного засобу, при цьому, який їй не належить.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №044556 від 06.07.2023, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , направлення на огляд у медичному закладі, постанова серії БАД №778978 від 06.07.2023 не підписані. У згаданому протоколі свідків скоєння правопорушення не зазначено. З матеріалів справи вбачається, що додано відеозапис, що містить фіксацію розмови з жінкою без встановлення її особи, при цьому, не містить запис безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом (рух транспортного засобу та хто саме був за кермом на момент його зупинки на відеокамеру не зафіксовано), відсутня також і фіксація відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння. Відтак, із долученого працівниками поліції відеозапису неможливо зробити висновок про те, що вказана особа керувала транспортним засобом та відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим, такий відеозапис є неналежним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. У даному випадку керування особою транспортним засобом та відмова від огляду на стан сп`яніння залишається лише припущенням.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи клопотання ОСОБА_1 , беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження.

Суддя М.М. Грицай