Справа № 567/679/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А.,

з участю

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за місцем проживання в АДРЕСА_1 , жительку АДРЕСА_2 , непрацюючу, паспорт НОМЕР_1 , виданий 02.04.2009 Острозьким МВ УМВС України в Рівненській області

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, в провину ОСОБА_1 ставиться те, що 07.04.2023 о 22 год. 20 хв. в АДРЕСА_2 вона вчиняла домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 , тобто умисно вчинила тиск психологічного характеру, а саме обзивала та виражалася нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона з дочкою та батьком проживає в одній частині будинку, що в АДРЕСА_2 , а в іншій половині будинку проживає її мати. Зазначила протягом трьох років між нею та матір`ю існують неприязні відносини з приводу того, що остання нанесла тілесні ушкодження батькові, однак конфліктних ситуацій між ними вона уникає.

Вказала, що 07.04.2023 близько 23 год. та 08.04.2023 близько 06 год. до їхньої частини будинку приходила мати та вимагала документи з метою зняття батька з реєстраційного обліку.

Зазначила, що 07.04.2023 біля 22 год. 20 хв. матір взагалі не бачила та в її адресу нецензурно не лаялася та не ображала її.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що на її думку 07.04.2023 ОСОБА_1 чотири рази вимикала лічильник електроенергії на її частину будинку, однак вона особисто цього не бачила.

В подальшому біля 22 год. 30 хв. в її частині будинку знову пропало світло, що перешкодило їй дивитися серіал, та в той момент вона почула як від її будинку від`їжджає автомобіль. На її думку то був автомобіль її брата ОСОБА_3 який і виключив світло.

В той час вона дочки не бачила і остання на її адресу нецензурно не лаялась та не ображала її.

Вказала, що 08.04.2023 близько 06 год. вона постукала у вікно та двері будинку з метою розмови за субсидію та документів з приводу цього. Зазначила, що лайку від дочки в свою адресу вона чула 08.04.2023.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що він проживає на АДРЕСА_3 , що на відстані біля 500 м. від будинку, де проживають його племінниця ОСОБА_1 та його сестра ОСОБА_2 . Час від часу він ремонтує електропроводку в будинку сестри, оскільки проводка є старою і ламається.

Вказав, що ввечері 07.04.2023 він був вдома, жодних конфліктних ситуацій між племінницею та сестрою не чув та не бачив і за їх місцем проживання взагалі не перебував.

Зазначив, що лічильник електроенергії в будинковолодінні за місцем проживання сестри знаходиться на вулиці та щоб його відкрити необхідно прикласти зусилля, що неможливо зробити жінці

Суд, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілу, свідка, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством.

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням практики ЄСПЛ, відповідно до якої збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд при відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення останньою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки сам лише протокол про адміністративне правопорушення, наявний в матеріалах справи, суд не може прийняти як переконливі докази вчинення ОСОБА_1 07.04.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, в судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 , потерпілої та свідка встановлено, що 07.04.2023 біля 22 год. 20 хв. ОСОБА_1 не вчиняла жодних дій, якими б могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 3 ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, виходячи з вимог ст.ст.252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, належними та допустимими доказами не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.7, 9, 221, 245-249, 251, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

справу про адміністративне правопорушення за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.