Провадження № 33/801/1005/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., за участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Чорного Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 170,00 грн, а також стягнуто 536,80 грн судового збору на користь держави.

У постанові суду зазначено, що 01 жовтня 2023 року приблизно о 19 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого співмешканця ОСОБА_2 , внаслідок чого могла завдати шкоди його психологічному здоров`ю.

Також 01 жовтня 2023 року приблизно о 19 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого співмешканця ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме виражалась нецензурно і чинила психологічний вплив, внаслідок чого могла завдати шкоди його психологічному здоров`ю.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що наявність складу адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджуються доказами, що містяться у матеріалах справи.

Не погодившись із такою постановою, адвокат Чорний С. О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просив постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2023 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Чорний С. О. посилається на те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла обопільна сварка з приводу запрошених ним гостей, внаслідок чого протокол про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, був складений також і на ОСОБА_2 , справа № 127/31097/23 щодо нього перебуває на розгляді Вінницького міського суду Вінницької області.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені у ній підстави.

ОСОБА_2 та його захисник щодо задоволення апеляційної скарги заперечували.

Також за клопотаннями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_4 , яка одночасно є законним представником неповнолітнього ОСОБА_3 , повідомила суду, що є сестрою ОСОБА_2 та матір`ю потерпілого ОСОБА_3 (протокол ВАВ № 145463). Того дня ОСОБА_2 запросив її з сім`єю (чоловіком та сином) на святкування свого Дня народження. Коли вони прийшли, ОСОБА_1 вдома не було, а коли вона прийшла, то відмовилася приєднуватися до застілля і розпочала сварку із ОСОБА_4 , яка згодом переросла у сварку із ОСОБА_2 . Обоє кричали та лаялися. Син ОСОБА_4 внаслідок таких подій був наляканий. Після сварки ОСОБА_4 з сім`єю пішли додому, однак побачили, що до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приїхала поліція і вони повернулися, що б надати пояснення.

Свідок ОСОБА_5 , повідомив суду, що є чоловіком ОСОБА_6 та батьком потерпілого ОСОБА_3 (протокол ВАВ № 145463). У ОСОБА_2 був День народження, куди вони прийшли з дружиною та сином. ОСОБА_1 вдома не було, а коли вона повернулася, то розпочала сварку із ОСОБА_4 . ОСОБА_2 заступився за сестру, внаслідок чого сварка розпочалася вже між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , при цьому їх син був наляканий та розплакався, після чого вони пішли додому.

Свідок ОСОБА_7 повідомила суду, що є матір`ю ОСОБА_1 . Того вечора їй подзвонила дочка та повідомила, що повернулася додому, де ОСОБА_2 разом із сестрою ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_5 святкували День народження та вживали алкоголь. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виникла сварка, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 її словесно ображали. ОСОБА_7 прийшла в квартиру доньки, де ОСОБА_4 ображала і її. Після цього ОСОБА_7 викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_8 , повідомила, що є сестрою ОСОБА_1 . Під час сварки вона присутня не була, а приїхала вже коли на місці була поліція. При цьому ОСОБА_2 кричав і лаявся до ОСОБА_1 .

Заслухавши учасників справи та свідків, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 771431 від 01 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 01 жовтня 2023 року близько 19 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 вчинила відносно свого співмешканця ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, чим могла завдати шкоди його психологічному здоров`ю, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП (а. с. 1).

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №145463 від 01 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 01 жовтня 2023 року близько 19 год. 00 хв. у АДРЕСА_1 вчинила діяння відносно свого співмешканця ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , а саме виражалась нецензурно і чинила психологічний вплив, що могло завдати шкоди його психологічному здоров`ю, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП (а. с. 11).

Як видно із письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих працівникам поліції, 01 жовтня 2023 року під час святкування його Дня народження спільно із його сестрою, її чоловіком та сином, ОСОБА_1 вчинила сварку, а саме почала висловлюватися нецензурною лайкою та вчиняти на нього психологічний тиск у присутності гостей. У подальшому мати ОСОБА_1 викликала на нього поліцію, після чого ОСОБА_1 звернулася із заявою відносно ОСОБА_2 (а. с. 4).

Приписами частини першої статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому аби повністю розкрити суть адміністративного правопорушення, у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були вчинені.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині першій статті 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених норм Закону слідує, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи фактичне настання фізичної або психологічної шкоди.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 771431 та ВАВ №145463 від 01 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 01 жовтня 2023 року близько 19 год. 00 хв. у АДРЕСА_1 вчинила діяння відносно свого співмешканця ОСОБА_2 в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , а саме виражалась нецензурно і чинила психологічний вплив.

Апеляційний суд, звертає увагу на те, що зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за своїм змістом не містять обов`язкових елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, оскільки невід`ємною складовою цього адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Водночас, жодним із наявних у справі доказів не підтверджено вчинення ОСОБА_1 такої форми домашнього насильства як психологічне насильство, чи можливого завдання шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , окрім цього з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається чи викликали дії ОСОБА_1 будь-які наслідки, передбачені пунктом 14 частини першої статті Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що між ними виникла обопільна сварка, в ході якої обоє використовували словесні образи, що було підтверджено поясненнями свідків у суді апеляційної інстанції.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що сварка та обопільні образи спершу виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що також було підтверджено у ході апеляційного розгляду справи. За таких обставин відсутні підстави вважати, що дії саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 чи ОСОБА_4 , могли спричинити будь-який вплив на неповнолітнього ОСОБА_3 ..

Відтак, окрім протоколів про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, з урахуванням інших встановлених у справі обставин, не може свідчити про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру в розумінні вимог статті 173-2 КУпАП та статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Суд першої інстанції вирішуючи справу не звернув увагу на зазначені обставини.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення та які б свідчили про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia», заява № 36673/04, «Карелін проти росії» («Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі не доведення події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною восьмою статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 280, 293, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Чорного Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2023 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук