П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 530/477/23

Номер провадження 3/530/180/23

17.04.2023 року суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Должко С.Р. ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

17.04.2023 року до Зіньківського районного суду Полтавської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Відповідно до системи автоматизованого розподілу справ між суддями дана справа передана на розгляд судді Должко С.Р..

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Суддею Зіньківського районного суду Полтавської області Должко С.Р. подано заяву про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, з тих підстав, що особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є однокласницею судді Зіньківського районного суду Полтавської області Должка С.Р. та є інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.

Так, Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено поняття «відвід судді», «самовідвід» та порядку розгляду таких заяв.

У п. 4 рішення Ради суддів від 08.06.2017 року № 34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить процесуальних норм, що передбачають право учасників судового розгляду заявити відвід судді чи самовідвід та порядок розгляду таких заяв.

Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України та Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосувати аналогію права.

Відповідно до п.2 ст.4 Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності судів та інших представників судової системи та його врегулювання суб`єкт конфлікту інтересів зобов`язаний не вчиняти дій та не приймати рішень по суті в рамках виконання своїх службових повноважень в умовах реального конфлікту інтересів.

З метою додержання принципів законності та об`єктивності, вважаю необхідним застосувати принцип аналогії найбільш близької галузі права адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 п.2 КАСУ суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схваленої резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 р.) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Ключовим моментом правової держави повинно бути справедливе правосуддя.

З пункту 4 ч. 1 ст. 4 Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів та інших представників судової системи та його врегулювання, затвердженого рішенням РСУ від 04.02.2016 № 2, також вбачається, що суб`єкт конфлікту інтересів зобов`язаний вживати заходів щодо самостійного врегулювання конфлікту інтересів (у тому числі і в процесуальному порядку), або звертатися до Ради за рішенням про врегулювання конфлікту інтересів.

У пункті 4 Рішення Ради суддів від 8 червня 2017 року № 34 зазначено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності та безсторонності судочинства, доцільно застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Оскільки питання відводу судді чинним КУпАП не врегульоване, суд керується п.4 ч.1 ст.75 КПК України, відповідно до якого наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

За приписами ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя зобов`язані заявити самовідвід.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є однокласницею судді Должка С.Р. та є інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості тому зазначені обставини можуть викликати сумнів у неупередженості судді Должко С.Р. в розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Питання передання справи про адмінправопорушення до іншого суду не врегульовано нормами КУпАП.

Разом з тим, з метою дотримання положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Керуючись ст. 221, 246 КУпАП, Порядком здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів та інших представників судової системи та його врегулювання, затвердженого рішенням РСУ від 04.02.2016 № 2, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву судді Должка С.Р. про самовідвід по справі № 530/477/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП - задовольнити.

Відвести суддю Должка С.Р. від розгляду справи № 530/477/23.

Справу № 530/477/23 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, передати до канцелярії Зіньківського районного суду Полтавської області, для повторного авторозподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко