Справа № 464/5310/23 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 33/811/1285/23 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , представника адвоката Бекерської Наталії Володимирівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 серпня 2023 року,

встановив:

цією постановою, об`єднано справи № 464/5310/23 та № 464/5309/23 в одне провадження та присвоїти № 464/5310/23.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гивень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок судового збору.

Згідно постанови, ОСОБА_1 02.08.2023 о 22 год 19 хв на вул. Стрийська, 57, у м. Львові, керуючи автомобілем марки «Peugeot 406», р.н. НОМЕР_1 будучи не уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Opel Insignia д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України.

Крім цього, ОСОБА_1 02.08.2023 о 22 год 19 хв на вул. Стрийська, 57, у м. Львові, керуючи автомобілем марки «Peugeot 406», р.н. НОМЕР_1 будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, не залишився на місці пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції, чим порушив п.2.10 а ПДР України.

Оскільки до суду надійшли дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то відповідно до ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд об`єднує справи № 464/5310/23 (пр.№ 3/464/2120/23) та № 464/5309/23 (пр.№ 3/464/2119/23) в одне провадження та присвоює справі № 464/5310/23 (пр.№ 3/464/2120/23).

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постановисудді Сихівського районного суду м. Львова від 28 серпня 2023 року, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування зазначає, що судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також не зазначено, що він діяв в умовах створеної аварійної обстановки, а тому вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Вказує про те, що під час руху на вул. Стрийській у м. Львові 02.08.2023 він помітив, як у попутньому напрямку на значній швидкості рухається автомобіль Opel Insignia з номерним знаком НОМЕР_2 та здійснює активне маневрування між смугами руху без увімкнення світлових показчиків повороту, створюючи тим самим перешкоду та небезпеку іншим учасникам руху.

Апелянт також зазначає, що перед перехрестям, вказаний автомобіль вчергове здійснив різкий маневр ліворуч, перелаштувавшись тим самим на смугу руху по якій він рухався на незначній відстані попереду його автомобіля. Вказанйи маневр було здійснено без жодних попереджувальних сигналів, на значній швидкості, після чого водій автомобіля Opel Insignia з номерним знаком НОМЕР_2 різко загальмував, що змусило його вдатися до екстреного гальмування та різкої зміни траєкторії руху його автомобіля.

Вважає, що порушення Правил дорожнього руху мало місце саме з боку водія автомобіля Opel Insignia з номерним знаком НОМЕР_2 , який створив аварійну ситуацію.

Акцентує, що суд першої інстанції не взяв до уваги клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису з його автомобіля.

Наголошує, що вину у вказаному правопорушенні він не визнавав, та ним було написано заяву лише про визнання вини у правопорушенні, що полягало у залишенні місця ДТП.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що про оскаржувану постанову йому стало відомо після ознайомлення з матеріалами справи 05 вересня 2023 року, відтак вважає такий пропущено з поважних причин.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання доводів поданої апеляційної скарги, виступ представника адвоката Бекерської Н.В., потерпілого ОСОБА_2 , які заперечили проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що містяться у: протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД № 570982, серії ААД № 570981 від 03.08.2023(а.с.1,9); схемі місця ДТП(а.с.11); рапортах інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Ю.Шевчик (а.с.3,13); письмових поясненнях ОСОБА_1 (а.с.6,14); письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_2 (а.с.5,13); та інших матеріалах адміністративної справи в їх сукупності.

Оцінивши наведені вище докази в їх сукупності, які є належними та достатніми для підтвердження у поза розумний сумнів доведення порушення Правил дорожнього руху суддя першої інстанції дійшов правильного висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, його вину доведено повністю.

При цьому апеляційний суд враховує, що наведені вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Як вбачається із апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , такий заперечує факт вчинення ним ДТП, зокрема зазначає те, що вину у вказаному правопорушенні він не визнавав, та ним було написано заяву лише про визнання вини у правопорушенні, що полягало у залишенні місця ДТП.

Так, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 570982 від 03.08.2023, у графі: Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 зазначив, що залишив місце події, тому що був у стані афекту і був настрашений словами іншого учасника дорожнього руху.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 , зазначив, що керуючи автомобілем марки «Peugeot 406», р.н. НОМЕР_1 , на вул. Стрийська, 57, у м. Львові, зауважив, що автомобіль «Opel Insignia» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 рухався хаотично, провокуючи аварійні ситуації на дорозі. Надалі, він намагаючись зрівнятися з водієм даного автомобіля, щоб зробити зауваження, та водій ОСОБА_2 різко загальмував і він недотримавшись бокового інтервалу здійснив зіткнення з таким. В подальшому в них виник конфлікт, він розгубився і поїхав з місця ДТП до приїзду поліції.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а саме, заяви ОСОБА_1 , такий зазначив, що на розгляді перебуває справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122-4, 124 КУпАП, свою вину визнає.

Також, як слідує з постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину визнав.

У судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_2 , вказав, що 02.08.2023 рухаючись своїм автомобілем «Opel Insignia» д.н.з. НОМЕР_2 , на вул. Стрийська, відчув удар в задню частину його транспортного засобу. Вказав, що в той момент він різко не гальмував, зупинився на червоне світло світлофора, а транспортний засіб «Peugeot 406», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 дуже близько приблизився. Надалі з автомобіля вийшли четверо осіб, одягнутих в балаклави, почали його шарпати, погрожувати, вимагати гроші. Вподальшому, коли він повідомив, що викличе поліцію, вони втекли з місця ДТП.

У судовому засіданніапеляційного суду особа яку притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надав пояснення, що в даній ДТП він не винен. Він намагався зрівнятися з автомобілем«Opel Insignia» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , щоб зробити останньому зауваження,оскільки водій ОСОБА_2 рухався хаотично, створюючи аварійну ситуацію на дорозі, проте той різко загальмував і він не дотримався інтервалу та здійснив зіткнення. Надалі у них почався конфлікт з ОСОБА_2 , він розгубився і тому поїхав з місця ДТП. Зазначив, що у даному ДТП винен саме водій ОСОБА_2 , оскільки останній створив йому аварійну ситуацію.

У судовому засіданні апеляційного суду представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Бекерська Н.В. просила залишити постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 серпня 2023 року без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Вказала, що матеріали справи підтверджують вину ОСОБА_1 , та судом вірно встановлено всі обставини справи. Також зазначила, що в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину визнав у даному ДТП, та сплатив штраф.

У зв`язку з вищенаведеним доводи апеляційної скарги, які місять суттєві розбіжності, про непричетність ОСОБА_1 до даної ДТП, суд розцінює як намагання останнім уникнути відповідальності за вчинені правопорушення.

Відповідно до п.п. 2.10 а Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

При цьому, за змістом пункту 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій також зобов`язаний: б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

В той час, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 , ставши причетним до дорожньо-транспортної пригоди, будучи зобов`язаним вчинити дії, передбачені пунктом 2.10 Правил дорожнього руху, цього не зробив і залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи апеляційної скарги апелянта про те, що він не вчиняв адміністративних правопорушень та не порушував Правил дорожнього руху України, не спростовують висновки суду про невиконання обов`язків згідно з п. 2.10 Правил дорожнього руху і залишення місця пригоди.

Так, згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 обов`язків згідно з п. 2.10 Правил дорожнього руху і залишенням місця пригоди, поліцейські вживали заходів для встановлення її учасника, транспортного засобу.

Відтак апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції, з`ясувавши фактичні обставини справи, переконливо дійшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 2.3 Б, 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Обставин, які б виключали провадження в справі відповідно до положень ст. 247 КУпАП, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядалися одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. накладене судом першої інстанції у межах санкції ст. 122-4 КУпАП та з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суддіСихівського районного суду м. Львова від 28 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук