Провадження № 33/801/1029/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борисюк І. Е.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

встановив:

Постановою постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП, та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, згідно якого закрити провадження у справі.

У скарзі зазначає, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами не пізніше наступного робочого дня з дня винесення повинна надсилатися сторонам для відома. Поліцейським не підтверджено обставин того, чи скористався він передбаченим згаданим законом правом на оскарження постанови. Будь-яких доказів повідомлення його про винесення постанови про тимчасове обмеження матеріали справи не містять. Поліцейським не вжито дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справі про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 551492. З даного протоколу вбачається, що «21.09.2023 о 09 год. 52 хв. на автомобільній дорозі М-30 Стрий-Ізварин 276 км Хмельницька область, Хмельницький район, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_2 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами постановою першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниця № 68782027 від 25.10.2022, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух»», тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

У підпункті а) пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Диспозиція ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто склад даного адміністративного правопорушення буде повним в разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, керує транспортним засобом, отже робить це свідомо.

Вирішуючи питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності суд має повно і об`єктивно дослідити всі обставин справи в їх сукупності, надати оцінку доказам вчинення адміністративного правопорушення і встановити наявність протиправних дій (умислу) на його вчинення.

Визнаючи ОСОБА_1 виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУПАП, суд першої інстанції виходив із доведеності його вини матеріалами справи: протоколом про адміністративні правопорушення від 21.09.2023 серії ААД № 551492, постановою державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 25.10.2022 (ВП № 68782027), інформацією по даному ВП з АСВП та усними поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Разом з тим, будь-які докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 умислу на керування транспортним засобом при наявності тимчасового обмеження такого права в матеріалах справи відсутні.

У поясненнях наданих ОСОБА_1 які зафіксовані на відеофіксації бодікамери, видно, що про наявність постановою державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 25.10.2022 (ВП № 68782027), йому стало відомо під час зупинки працівниками поліції.

ОСОБА_1 як під час зупинки його працівниками поліції так і в суді першої інстанції вказував, що йому не було відомо про наявність будь-яких обмежень. Також ОСОБА_1 до апеляційної скарги надав постанову головного державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Макушинського Ю.І. від 27.09.2023 у ВП №68782027, якою скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами 25.10.2022 №68782027

До протоколу про адміністративне правопорушення додано постанову головного державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондар Н.С. від 25.10.2022 у ВП №68782027 з виконання виконавчого листа № 125/2012/21 від 10.02.2022, виданого Барським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на корись ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до досягнення дитини повноліття.

Вказаною постановою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №125/2012/21 від 10.02.2022.

При цьому, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність зазначеної постанови, хоча згідно зі ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилається сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення та направляється до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Докази на підтвердження факту надіслання та отримання ОСОБА_1 згаданої постанови державного виконавця від 25.10.2022, а відтак і обізнаності його з наявністю такої постанови в матеріалах справи відсутні та не були встановлені судом першої інстанції.

Отже апеляційний суд вважає обґрунтованими твердження ОСОБА_1 про його необізнаність з приводу його обмеження в праві керування автомобілем, а тому ОСОБА_1 мав право без будь-яких побоювань керувати транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом знаючи, що відносно нього державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Вищезазначене свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на керування транспортним засобом за наявності тимчасового обмеження у праві керування, а тому доводи апелянта заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП суд першої інстанції на вказані обставини не звернув увагу, не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а саме суб`єктивної його сторони.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин