П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року Справа № 608/980/23

Номер провадження3/608/487/2023

Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області Парфенюк В. І. , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (смт. Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП 11 серпня 2022 року,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 121000, складеного 05 квітня 2023 року ДОП відділення поліції № 3 (смт. Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Трисирука І. М., вбачається, що 05 квітня 2023 року було виявлено, що ОСОБА_1 ухиляється від своїх батьківських обов`язків, не забезпечила необхідні умови життя, навчання, виховання та розвитку своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 , 2008 р. н., яка на даний час залишилась проживати із своєю бабою ОСОБА_3 , 1967 р. н., в с. Кривеньке Чортківського району Тернопільської області.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Її неявка не перешкоджає розгляду справи за її відсутності, оскільки згідно положення ч. 2 ст. 268 КУпАП її участь при розгляді даної категорії справи не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі слід закрити з наступних мотивів.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність за вказане правопорушення настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням їхнього належного виховання та навчання.

В той час, диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно, обвинувачення у тій формі, що викладено в протоколі не може утворювати склад адміністративного правопорушення, в якому ОСОБА_1 обвинувачується.

Суть зазначеного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеному у частині статті КУпАП, за якою складено протокол.

В протоколі не зазначено конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення згідно з диспозицією ч. 2 ст. 184 КУпАП, не викладено даних про те, яким чином ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої дочки, від виконання яких саме з цих передбачених законодавством обов`язків вона ухилилася.

Дані про подію є істотними складовими формулювання обставин правопорушення, що ставляться у вину особі, та є частинами складу адміністративного правопорушення, що, відповідно, підлягає обов`язковому доказуванню.

Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі «Ващенко проти України» Європейський суд вказав, що «обвинувачення» для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

За відсутності у протоколі відомостей щодо конкретних дій чи бездіяльності ОСОБА_1 у відповідності їх з діяннями, які викладені у диспозиції ч. 2 ст. 184 КУпАП, з огляду на долучені до протоколу докази, неможливо встановити фактичні обставини вчиненого адміністративного правопорушення та наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення.

Так, відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Аналізуючи зміст обставин, які ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом, фактичні дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що відсутні достатні дані, які б поза всяким розумним сумнівом доводили ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої дитини, а тому доходжу до висновку про відсутність в її діях події і складу даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

За таких обставин відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Парфенюк