ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2023 Справа №607/5312/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Кілик М. В.,

захисника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, адвоката Нужди С. Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , 26 травня 2022 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2023 року о 10 год. 26 хв. на а/д М30 158 км с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Santa Fe Van, н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом Тернопільським міськрайонним судом від 04 квітня 2022 року, вчинено повторно протягом року. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання особа, що притягується до адміністративної ОСОБА_1 не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

За таких обставин, приймаючи до уваги строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, у силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , однак за участі його захисника, адвоката Нужди С. Ф.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 , адвокат Нужда С. Ф. просила провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Також подала суду письмове клопотання, у якому вказала, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Збройних Силах України. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 1186 від 02 вересня 2022 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Даний факт також підтверджується даними, вписаними у протоколі серія ААД № 039515 від 14 березня 2023 року.

Відповідно до акта прийманняпередачі гуманітарної допомоги від 28 листопада 2022 року громадська організація «Спілка підприємців теле та кіноіндустрії» передала ОСОБА_1 транспортний засіб Hyundai Santa Fe Van, VIN НОМЕР_3 y тимчасове користування на невизначений термін для виконання завдань у складі свого бойового підрозділу з метою усунення наслідків збройної агресії росії на території України.

Відповідно до протоколу серія ААД № 039515 від 14 березня 2023 року саме вищезгаданим транспортним засобом керував ОСОБА_1 .

Наказом Міністерства оборони України № 330 від 01 листопада 1999 року затверджено Положення про органи безпеки дорожнього руху Міністерства оборони України (далі Положення). Відповідно до п. 1.2. Розділу І До складу органів безпеки дорожнього руху Міністерства оборони України входять військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (далі ВІБДР) та служби безпеки дорожнього руху (далі СБДР) видів Збройних Сил України (далі ЗС України), Озброєння Збройних Сил України (далі Озброєння ЗС України), інших органів військового управління (армійські корпуси, повітряні командування та прирівняні до них військові командування), об`єднань, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій ЗС України, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства оборони України (далі організації).

Відповідно до п. 2.1. Розділу II Положення основними завданнями ВІБДР щодо забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів є, зокрема, контроль за виконанням водіями транспортних засобів ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України (далі військові транспортні засоби), вимог ПДР.

Статтею 2351 КУпАП до повноважень військової інспекції безпеки дорожнього руху належить розгляд правопорушень, які вчиняються військовослужбовцями водіями, серед іншого, передбачених усіма частинами ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5. Розділу II Положення посадові особи ВІБДР стосовно водіїв військових транспортних засобів мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення стосовно водіїв військових транспортних засобів у випадках та в порядку, передбачених КУпАП

Відтак, саме військова інспекція безпеки дорожнього руху є правомочних органом, який повинен був складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення та проводити розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Разом із тим, відповідно до ч. 4 ст. 15 КУпАП, при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується.

Водночас, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 039515 від 14 березня 2023 року; матеріалами відеозапису; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 713149 від 14 березня 2023 року; знімком, зафіксованим на TruCam; рапортом інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Ткача А. від 14 березня 2023 року; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/4132/22 від 04 квітня 2022 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5418031 від 26 травня 2022 року; довідками управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та про відсутність у нього транспортних засобів.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Судом встановлено, що 04 квітня 2022 року постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/4132/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено штраф у розмірі 17 000 грн та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

26 травня 2022 року постановою серії ЕАО № 5418031 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 20 400 грн.

Частиною четвертою ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

З приводу покликання захисника ОСОБА_1 , адвоката Нужди С. Ф. на те, що саме військова інспекція безпеки дорожнього руху є правомочних органом, який повинен був складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення та проводити розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд звертає увагу на наступне.

Так, ч. 1 ст. 2551 КУпАП передбачає, що військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядає справи про вчинені водіями військових транспортних засобів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків правопорушення, передбачені частинами першою, четвертою і п`ятою статті 121, статтею 1211, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 1241 126, статтею 1321 цього Кодексу.

Також відповідно до ч. 3 п. 2.5. Розділу II Положення посадові особи ВІБДР стосовно водіїв військових транспортних засобів мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення стосовно водіїв військових транспортних засобів у випадках та в порядку, передбачених КУпАП.

Із приєднаної до клопотання про закриття провадження копії посвідчення офіцера серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, наказом ГК ЗС України № 1186 від 02 вересня 2022 року призначений заступником командира роти з моральнопсихологічного забезпечення.

Тобто, ОСОБА_1 не обіймає посаду водія військового транспортного засобу.

28 листопада 2022 року громадська організація «Спілка підприємці теле та кіноіндустрії» згідно акта прийманняпередачі предмета гуманітарної допомоги, передала ОСОБА_1 наступну гуманітарну допомогу: транспортний засіб Hyundai Santa Fe Van для виконання завдань у складі свого бойового підрозділу з метою усунення наслідків збройної агресії росії на території України.

Водночас такий акт не відповідає положенню «Про військовотранспортний обов`язок», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2000 року № 1921 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 405)

Пунктом 6 Положення передбачено, що військовотранспортний обов`язок є складовою частиною мобілізаційної підготовки і мобілізації в державі та включає в себе проведення заходів, пов`язаних з військовим обліком, завчасною підготовкою, перевіркою готовності до передачі та передачею в особливий період транспортних засобів і техніки військовим формуванням.

Залучення під час мобілізації транспортних засобів і техніки оформляється відповідним актом прийманняпередачі за формою згідно з додатками 4 і 5. Акт прийманняпередачі складається у трьох примірниках і підписується керівником підприємства, установи та організації або його уповноваженим представником, керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його уповноваженим представником та командиром (начальником) військової частини (підрозділу), установи та організації військового формування або його уповноваженим представником, якому передається транспортний засіб або техніка, і скріплюється печатками. Після взяття на облік в установленому порядку у відповідній військовій частині (підрозділі), установі та організації військових формувань прийнятих транспортних засобів і техніки проводиться їх відомча реєстрація із здійсненням обов`язкового технічного контролю (у разі відсутності документів, що підтверджують його здійснення) (пункти 27, 29 Положення).

Відтак, суд відхиляє доводи захисника Нужди С. Ф. про те, що автомобіль Hyundai Santa Fe Van, н.з. НОМЕР_1 , є військовим транспортним засобом.

Отож, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 039515 від 14 березня 2023 року складений повноважним органом, оскільки підстави для складання протоколу згідно вимог ч. 1 ст. 2551 КУпАП відсутні.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його вік, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують адміністративну відповідальність, а тому доходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає основне покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років. Однак, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/4132/22 ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Отож, стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом до нього не може бути застосовано.

Згідно ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені по справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Однак, враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, вважаю за необхідне звільнити останнього від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 33, 34, 35, 126, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот),00 грн в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 3001 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Тернопільського

міськрайонного суду Герчаківська О.Я.