ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1062/23Головуючий у 1-й інстанції Дуда О.О.
Провадження № 33/817/215/23 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ст. 185 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Сампари Н.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Сампари Н.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою суду, 04.01.2023 року о 18 год 58 хв під час забезпечення публічної безпеки в ході виконання виконавчого провадження № 68912674 ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою м.Тернопіль вул. Шевченка,10 не виконав законної вимоги працівника поліції передати свого сина виконавцю виконавчого провадження, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Сампара Н.М. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у адміністративній справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що будь-якої законної вимоги працівника поліції, яку не виконав ОСОБА_1 не було, оскільки за рішенням суду останній зобов`язаний повернути дитину для її проживання разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Вважає, що відсутній факт штовхання ОСОБА_1 працівника поліції, тому відсутній предмет розгляду справи як злісна непокора.

Апелянт зазначає, що суд не врахував, що жодних дій, в тому числі агресивних, як зазначено в рапортах працівників поліції, ОСОБА_1 до працівників поліції не здійснював та громадського порядку не порушував.

Посилаючись на рішення вищих судів апелянт вказує, що будь-яких законних вимог працівники поліції ОСОБА_1 не пред`являли, тому в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення.

Окрім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки повний текст отримали 10.04.2023 року.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Сампару Н.М., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та надається їм належна оцінка в їх сукупності.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції виконав.

Диспозицією ст. 185 КУпАП встановлена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно закону, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих та неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи.

Такі висновки суд обґрунтував із посиланням на докази, а саме - протокол від 04.01.2023 року про адміністративне правопорушення, який складений відносно ОСОБА_1 та відповідає вимогам ст.256 КУпАП, поясненнями свідків, відеозаписами та іншими письмовими документами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 548268 від 04 січня 2023 року, під час забезпечення поліцейськими публічної безпеки в ході виконання виконавчого провадження № 68912674 за адресою м.Тернопіль вул. Шевченка,10, ОСОБА_1 не виконав законної вимоги працівника поліції передати свого сина виконавцю виконавчого провадження, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Викладені у протоколі обставини підтверджуються поясненнями працівників поліції ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , відповідно до яких під час забезпечення публічної безпеки та охорони громадського порядку, в місті Тернополі по булвару Шевченка,10, в ході примусового виконання виконавчого провадження № 68912674, ОСОБА_1 на неодноразову вимогу працівника поліції, в тому числі ОСОБА_4 передати малолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері ОСОБА_2 , не виконав, чинив перешкоди у передачі дитини, а саме не виходив з автомобіля, утримував дитину та був затриманий.

Зазначені пояснення є послідовними, підтверджуються іншими доказами, що дає підстави для висновку про їх об`єктивність.

Відповідно до пояснень старшого державного виконавця Герелевич О.М., боржник ОСОБА_1 04.01.2023 року в місті Тернополі по бульвару Шевченка,10 під час примусового виконання рішення суду не виконав законної вимоги слідчого СВ, державного виконавця передати дитину ОСОБА_16 матері, чинив перешкоди в проведенні виконавчих та слідчих дій, в зв`язку з чим був затриманий.

Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 - представники у справах дітей вказали, що ОСОБА_19 під час примусового виконання рішення суду не виконав вимогу працівника поліції передати дитину матері при цьому чинив перешкоди: зачинився в автомобілі, утримував дитину та був затриманий.

Як вбачається з постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Герелевич О.М., з метою примусового виконання рішення суду про відібрання неповнолітньої дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_1 та повернути для проживання разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі виконавчого листа № 607/1662/21, виданого 28.04.2022 року Тернопільським міськрайонним судом, постановлено залучити працівників Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців і залучених осіб, при проведенні виконавчих дій 04.01.2023 в м.Тернопіль.

04.01.2023 року начальник Тернопільського РУ поліцїї ГУ Національної поліції в Тернопільській області С.Осадця доручив працівникам поліції вжити заходів публічної безпеки та порядку під час державних виконавчих дій у даному виконавчому провадженні.

З матеріалів провадження вбачається, що 31.08.2022 року ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області задоволено подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) та оголошено розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і малолітньої дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 09.12.2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001943 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України на підставі заяви ОСОБА_2 щодо незаконного позбавлення волі її колишнім чоловіком ОСОБА_1 їхнього малолітнього сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою групою осіб, способом небезпечним для життя чи здоров`я малолітнього, що супроводжується заподіянням йому фізичних страждань, яке здійснюється протягом тривалого часу.

В матеріалах провадження наявна ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.01.2023 року у справі №607/384/23, відповідно до якої задоволено клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Назаркевича С.Р., погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури Репетою І.В. про затвердження раніше проведеної слідчої дії - огляду у кримінальному провадженні за №0001943 від 09 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України. Надано дозвіл слідчому, прокурору у цьому кримінальному провадженні на проведення огляду транспортного засобу «Audi», моделі «Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою врятування життя малолітнього ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також з метою можливого виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання речей, предметів та документів, які будуть використанні як докази у кримінальному провадженні.

Як вбачається з відеозапису, наявного в матеріалах справи, 04.01.2023 року в місті Тернополі по бульвару Шевченка, 10, в межах виконавчого провадження № 68912674, боржнику ОСОБА_1 оголошено виконавчий лист у справі № 607/1662/21 від 28.04.2022 року та запропоновано, в тому числі працівником поліції, передати малолітнього сина ОСОБА_21 матері ОСОБА_22 , проте ОСОБА_23 добровільно передати дитину матері відмовився. Коли до дитини підійшла мати і дитина закричала, ОСОБА_23 почав голосно нецензурно та агресивно викрикувати, що мати скрутила дитині руку, взяв дитину на руки, на пропозиції працівників поліції заспокоїтися, передати дитину матері, пройти у відділ поліції не реагував та матері дитину не передав.

В зв`язку з неправомірними діями, ОСОБА_1 працівники поліції затримали та доставили у відділ поліції.

Суд правомірно критично оцінив пояснення свідків ОСОБА_20 -дружини, ОСОБА_24 - батька, ОСОБА_25 - матері ОСОБА_1 , які вказали, що законних вимог працівники поліції ОСОБА_1 не ставили, незаконно провели обшук в автомобілі, безпідставно його затримали, оскільки судом встановлено, що працівники поліції діяли відповідно до вимог ст. 23 Закону України Про національну поліцію, зокрема на законних підставах вживали заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судового рішення.

Щодо твердження зазначених свідків та ОСОБА_1 про заподіяння матір`ю ОСОБА_22 дитині ОСОБА_21 фізичного болю, то такі є голослівними, оскільки будь-яких незаконних дій вчинених ОСОБА_22 не зафіксовано, такі відсутні і на відеозаписі.

При цьому, як ствердили свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 - представники у справах дітей, порушення будь-яких прав малолітнього ОСОБА_21 на місці події не було.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 , знаючи про рішення суду, яким зобов`язаний передати малолітню дитину матері для проживання з нею, уникав виконання рішення суду, незаконно утримуючи дитину, в зв`язку з чим був оголошений з дитиною у розшук та під час примусового виконання рішення суду у виконавчому провадженні не виконав законної вимоги працівників поліції, в тому числі слідчого Назаркевича С. та не передав дитину матері для проживання з нею.

Злісна непокора ОСОБА_1 законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків утворює склад правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Щодо твердження апелянта про відсутність законної вимоги працівника поліції, яку не виконав ОСОБА_1 , посилаючись на рішення суду, відповідно до якого останній зобов`язаний повернути дитину для її проживання разом з матір`ю ОСОБА_2 , є необґрунтованими, оскільки вимога працівника поліції відбулася під час примусового виконання рішення суду про відібрання неповнолітньої дитини ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_1 та повернути для проживання разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі виконавчого листа №607/1662/21, виданого 28.04.2022 року Тернопільським міськрайонним судом.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про відсутність факту штовхання ОСОБА_1 працівника поліції чи його агресивних дій, про що зазначено у рапортах працівників поліції, оскільки такі дії ОСОБА_1 в правопорушенні не вміняються.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних у справі доказів, не дають сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Враховуючи, що апелянти ознайомилися з повним текстом постанови суду 10.04.2023 року, їм слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Сампари Н.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя