Справа № 346/3483/23
Провадження № 3/346/1844/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 173-2 та частиною 1 статті 184 Кодексу України щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, 26 червня 2023 року, надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2, частиною 1 статті 184, Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами. Зокрема: протокол серії ВАВ № 786264 від 23 червня 2023 року складений про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП; протокол серії ВАВ № 786271 від 23 Червня 2023 року складений про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2023 року, з метою практичної реалізації положень частини 2 статті 36 КУпАП, розгляд вказаних справ про адміністративні правопорушення вирішено розглядати в об`єднаному провадженні.

Аргументи держави Україна. Позиція поліцейського, який склав протоколи відносно ОСОБА_1 полягала у тому, що 23 червня 2023 року близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи на підпитку за місцем свого проживання під час конфлікту із дружиною ОСОБА_2 , навмисно перевернув дитячий візок із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 чим створив реальну загрозу життю та здоров`ю дитини. Своїми діями ОСОБА_1 ухилився від передбачених статтею 150 СК України обов`язків щодо виховання своїх дітей, а за це передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 184 КУпАП. Крім того, 23 червня 2023 року о 20 годині 00 хвилин, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , умисно висловлював погрози (образи) в сторону своєї дружини ОСОБА_2 , що проживає разом із ним за адресою АДРЕСА_1 , чим спричинив психологічне насильство. А за це діяння передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Аргументи ОСОБА_1 . В своїх поясненнях зазначив, що він з дружиною та дітьми проживає за вищевказаною адресою. Близько 08 години він з дружиною пішли до сусідки ОСОБА_4 та допомагали їй по господарству, пілся чого сусідка запросила їх за стіл. Посидівши кільки годин, він з наймолодшою дочкою пішов до дому, а дружина з іншими дітьми залишилась ночувати. На наступний день він прийшов забрати дружину з дітьми додому, проте його дружина знову розпивала алкогольні напої разом із сусідкою та додому з ним йти не хотіла.

ОСОБА_1 отримав SMS-повідомлення із текстом повістки двічі, які він отримав. Також повістка у паперовому вигляді була надіслана йому на поштову адресу, з рекомендованим листом, двічі. І тому, на підставі статті 6 «право на справедливий суд» Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з урахуванням рішення Європейського суду з прав людини «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року (де було розглянуто питання тривалості розгляду справи, але його висновок суд вважає цілком застосовним і до цієї справи), а також рішення від 24.02.2022 року про визнання не прийнятною заяви №43925/18 у справі "Goryachyy v. Ukraine" (якою суд не знайшов порушень статті 6 Конвенції у тому, що суд інформував людину про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання повістки поштою з рекомендованим повідомленням, але вона повернулась з поміткою, що її не було доставлено у зв`язку із закінченням строку для його отримання отримувачем) суд проводив розгляд справи ОСОБА_1 за його відсутності, оскільки він як сторона у справі протягом місяця не вжив жодних заходів аби дізнатись про стан відомого йому судового провадження та забрати повістку. А про існування провадження у Коломийському міськрайонному суді йому було відомо.

Оцінка суду

(щодо правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП)

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зокрема, положеннями частини 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) серед іншого передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, є адміністративним правопорушенням.

Суд враховує те, що наданими йому доказами: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.11), протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с. 13), письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.14), терміновим заборонним приписом стосовно кривдника (а.с. 15), формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с.16) підтверджується, що 23 червня 2023 року о 20 годині 00 хвилин, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , умисно висловлював погрози (образи) в сторону своєї дружини ОСОБА_2 , що проживає разом із ним за адресою АДРЕСА_1 , чим спричинив психологічне насильство.

А за таких обставин суд погоджується із тим, що 23 червня 2023 року ОСОБА_1 , дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачені частиною 1 статті 173-2 КУпАП, і саме він винний у його вчиненні.

Що стосується його пояснень, то по суті, вони нічим не підтверджуються.

Оцінка суду.

(щодо правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП)

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. Зокрема, частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено, що ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей є адміністративним правопорушенням.

Наведені положення кореспондуються із положеннями частини 1 і 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-IІІ за якими, батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Аналогічними, є і положення статті 150 Сімейного кодексу України, які окрім того, встановлюють обов`язок батьків дитини виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Суд враховує, те, що наданими йому доказами: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 , (а.с.3-5); свідоцтвом про народження ОСОБА_3 (а.с. 6) підтверджується, що він 23 червня 2023 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи на підпитку за місцем свого проживання під час конфлікту із дружиною ОСОБА_2 , навмисно перевернув дитячий візок із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим створив реальну загрозу життю та здоров`ю дитини. Своїми діями ОСОБА_1 ухилився від передбачених статтею 150 СК України обов`язків щодо виховання своїх дітей.

А за таких обставин суд погоджується із тим, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, і саме він винний у його вчиненні.

Оцінка суду

(щодо покарання)

Обставин, які б виключали адміністративну відповідальність, а також обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. А тому, він підлягає адміністративній відповідальності, на загальних підставах.

На виконання положень статті 33 КУпАП суд констатує, що за своїм характером, вчинені ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, з огляду на їх об`єкт та наслідки, є серйозними (але таким, що на щастя (оскільки у суду не має доказів зворотнього) не мало наслідком порушення прав чи свобод інших людей); суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 , має у суспільстві погане соціальне обличчя, суд має докази його віку, статі, місця проживання.

Адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини 1 статті 184 КУпАП являє собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що на підставі пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України складає від 850 до 1700 гривень).

Адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини 1 статті 173-2 КУпАП являє собою штраф від 10 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що, на підставі пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України складає від 170 до 340 гривень) або громадські роботи на строк від 30 до 40 годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Відповідно до статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Тож оскільки правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 та частиною 1 статті 184 КУпАП, є однаково серйозними, але найменш суворий вид покарання штраф є вищим щодо правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 184 КУпАП, тому суд накладає стягнення на ОСОБА_1 в межах санкції, передбаченої частиною 1 статті 184 КУпАП. Тобто, суд накладає на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Разом з цим суд відзначає, що відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. А тому, в силу положень частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з ОСОБА_1 слід стягнути 536 гривень 80 копійок у якості судового збору.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 124, 221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) винуватим у вчиненні ним 23 червня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) винуватим у вчиненні ним 23 червня 2023 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

На підставі абзацу 2 частини 1 статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинені ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) адміністративні правопорушення, накласти на нього остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок, на користь Держави Україна (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та до Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області.

Судовий збір має бути сплачений на наступний робочий день, після набрання цією постановою законної сили.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання нею законної сили, з урахуванням строків для сплати судового збору.

Для недопущення звернення цієї постанови до примусового виконання, слід надати до апарату Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області документи, що підтвердять сплату судового збору у розмірі, за реквізитами та у строки, що передбачені цією постановою.

Суддя Коваленко Д. С.