Справа№464/1092/23
пр.№ 3/464/1791/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 суддя Сихівського районного суду м. Львова Чорна С.З., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Романишин Ярослава Олексійовича, потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілих Іванова Олега Олександровича розглянувши в відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

09.02.2023 ОСОБА_1 близько 13.30 год. за адресою АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка просила батька не підходити до неї та не чіпати, що призвело нестійкого стану малолітньої особи, та відносно сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого батько ображав та висловлювався негативно в його сторону.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення та надав пояснення про те, що жодного психологічного насильства по відношенні до своїх дітей не вчиняв. Зазначив, що спільне сімейне життя з ОСОБА_4 не склалось через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки та по вихованню їхніх спільних дітей. Пояснив, що 09.02.2023 прийшов до школи до дочки ОСОБА_3 , щоб з нею поспілкуватись, однак син ОСОБА_2 перешкоджав йому в цьому. Зазначив,шо бажає бачитись з донькою і брати участь у її вихованні.

Захисник Романишин Я.О. у судову засіданні підтримав подані ним письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ №781392 всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не зазначено повністю об?єктивну сторону правопорушення, відсутні дані про те, яка шкода могла бути чи була завдана потерпілим, і доказів завдання чи можливості завдання такої шкоди потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матеріали справи не містять. Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, у зазначену дату, час і місце, нічим, крім пояснень ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , процесуальний статус яких в протоколі про адміністративне правопорушення жодним чином не визначено, не підтверджуються, а пояснення зазначених осіб не містять даних про суспільно небезпечні наслідки, що є елементом об?єктивної сторони складу адміністративного правопорушення. При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, в якому рівень небезпеки відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 взагалі не оцінено, а також письмові пояснення самої ОСОБА_6 , в яких останній не заперечував, що на підвищеному тоні звертався до свого батька, при цьому нецензурною лайкою не висловлювалась, однак останній звернувся до поліції, не можуть бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, яке ставиться їй вину. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_9 навмисно вчинено дії, які були спрямовані на заподіяння фізичному та психологічному здоров?ю потерпілих.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 надав пояснення про те, що 09.02.2023 близько 13.30 год. прийшов до школи забрати додому сестру ОСОБА_3 , виходячи зі школи разом із сестрою та класною керівником ОСОБА_10 побачив, що біля школи їх очікує батько ОСОБА_1 , який в ході розмови підвищував на них тон, ображав. Ствердив,що сестра не бажала спілкуватись з батьком, була налякана та плакала. Після конфлікту, йдучи додому, батько переслідував їх і штовхав його. Вподальшому він зі сестрою вирішив повернутись до школи та попросили класного керівника ОСОБА_10 допомогти їм добратись додому. Класний керівник спільно з заступником ОСОБА_11 та директором ОСОБА_12 попросили одну із батьків, яка забирала свою дитину зі школи завезти ОСОБА_13 разом з ним додому. Зазначив, що на даний час мати ОСОБА_4 із сетрою проживають за кордоном.

Представник потерпілих Іванов О.О. у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв?язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілого, представника потерпілих дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наданих на розгляд матеріалів випливає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Винуватість доведена зібраними у справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 781392 від 24.02.2023, що за формою та змістом відповідає вимогам ст.256 КУАП, та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- поясненнями наданими у судовому засіданні потерпілим ОСОБА_2 у яких він засвідчив факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства;

- письмовими поясненнями ОСОБА_10 , яка пояснила, що перебуває на посаді вчителя СЗШ №90 м.Львова та являється класним керівником 5-Б класу, в якому навчається учениця ОСОБА_3 . Ствердила, що дитина налякана постійними переслідувннями батька ОСОБА_1 , боїться виходити після уроків, щоб батько її не викрав та постійно просить її допомоги в захисті. 09.02.2023 близько 14.00год., виходячи разом зі ОСОБА_13 зі школи, остання попросила вивести її іншою стороною, оскільки побачила, що біля школи її чекав батько. В процесі розмови батько підвищував тон до дітей і до неї. Коли ОСОБА_13 разом з братом йшли додому, батько їх переслідував і штовхав сина ОСОБА_2 , який прийшов забрати сестру зі школи. Діти повернулись до школи налякані та плакали. Старший брат ОСОБА_2 просив в неї допомоги добратись додому.

- письмовими поясненнями директора школи СЗШ №90 ОСОБА_12 , яка ствердила, що 09.02.2023 вона зустрілась разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у вестибюлі школи. Зазначила, що при зустрічі ОСОБА_2 плакав і просив допомоги добратись додому, оскільки батько ОСОБА_1 його штовхає.

- рапортом Інспектора сектору ювенальної превенції Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції Марти Жолнович.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУАП передбачено вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно із п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Доводи захисника не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення, враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення в справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Триваюче правопорушення виражається у триваючому, довгостроковому і безперервному невиконанні обов`язків, за недотримання яких встановлена адміністративна відповідальність, тобто триваюче правопорушення, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюється потім безперервно шляхом невиконання обов`язку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення вчинено 09.02.2023, що не тягне за собою тривалої, довгострокової та безперервної дії. З моменту вчинення правопорушення і до його розгляду минуло більш як три місяці.

За умовами п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного вище та зважаючи на те, що станом на день розгляду справи сплив установлений ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, а тому справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід закрити.

Керуючись ст. ст. 38, 221, ст.247 п.7, 283, 284, ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 13.11.2023.

Суддя С.З. Чорна