справа № 274/7539/23
провадження №3/0274/3385/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичів, громадянки України, яка незаміжня, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працює реабілітологом в спортивному комплексі «Скай», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

08.10.2023 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ухилялася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по відношенню до дітей: ОСОБА_2 , 2015 року народження, та ОСОБА_3 , 2017 року народження, а саме не забезпечила необхідних умов життя та виховання, залишила дітей без догляду в незадовільних умовах та за відсутності продуктів харчування, чим створила загрозу життю та здоров`ю дітей та порушила вимоги ст. 150 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства".

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 07.10.2023 вона залишила дітей на свою бабусю та пішла в кафе "Амстердам", де випила кілька чарок текіли, після чого прийшла до тями в лікарні, лікарі їй поставили діагноз "Алкогольна інтоксикація". 08.10.2023 дітей залишила самих вдома максимум на дві години.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені СК України, Законом України "Про охорону дитинства".

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані; виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною першою ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону (ч. 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 16 своєї постанови від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 09.10.2023; копією рапорту чергового Бердичівського РВП від 08.10.2023, зі змісту якого вбачається, що 08.10.2023 о 19:12 отримано повідомлення, заявниця ОСОБА_4 (бабуся), про те, що вона приїхала за адресою: АДРЕСА_1 , до своїх онуків - ОСОБА_3 6 років та ОСОБА_2 8 років, які вже з їх слів два дні вдома поспіль самі та мати ОСОБА_1 вдома не з?являється. Номер телефону матері надати не може. На дзвінки в месенджерах та телефонні дзвінки ОСОБА_1 не відповідає. По прибуттю за вказаною адресою на місці події була заявниця. Оглянувши квартиру, було виявлені антисанітарні умови. Продуктів харчування не виявлено. Зі слів дітей, матір в останнє бачили два дні тому. Мати лише з третього разу підняла слухавку, збуджено та агресивно відповіла, що вона в невідомому місці в стані алкогольного сп?яніння. Категорично заперечувала, що діти знаходяться за даною адресою; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 08.10.2023, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_4 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомила про неналежне виконання батьківських обов?язків по відношенню до дітей, а саме, що 08.10.2023 о 19:15 під час відвідування онуків за адресою: АДРЕСА_1 , нею виявлено, що діти в квартирі перебувають самі в неналежних умовах, без продуктів харчування; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про обставини вчинення правопорушення, копією протоколу про застосування поліцейського піклування від 09.10.2023; світлинами із зображенням обставновки в квартирі за місцем виявлення дітей.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП - ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання неповнолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого порушення, особу винної, яка незаміжня, має на утриманні двоє малолітніх дітей, працює, до адміністративної відповідальності за неналежне виконання покладених на неї батьківських обов`язків притягається вперше, ступінь вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом?якшують, обтяжують відповідальність та накладає на неї стягнення у виді попередження.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у 2023 році - 2684 грн)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 24, 245, 251, 280, 283, 284, 304 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 536 грн 80 коп.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк 15 днів, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.П. Базюк