П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн., на користь держави.

Відповідно до постанови, - 14.10.2022 року о 11 год. 31 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Довженка в м. Ужгороді та рухаючись заднім ходом не впевнилась в безпечності руху та скоїла наїзд на припаркований автомобіль марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого водій ОСОБА_1 залишила місце пригоди.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.10 а ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та змінити постанову в частині пом`якшення накладеного стягнення у виді мінімального штрафу.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, - справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , оскільки належним чином не була повідомлена про розгляд справи, про існування постанови дізналася 01.02.2023 року із сайту ЄДРСР. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

До Закарпатського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому просить розгляд справи провести у її відсутності.

Дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що пропущений на оскарження судового рішення строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, - ОСОБА_1 в судовому засіданні участі не приймала, про існування постанови дізналася 01.02.2023 року із сайту ЄДРСР, тому причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються поважними, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, підтверджений доказами, зібраними у справі та апелянтом в суді апеляційної інстанції не оспорюється, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Разом з тим, доводи скарги про накладення на ОСОБА_1 занадто суворого виду адміністративного стягнення за ст. 122-4 КУпАП, заслуговують на увагу та є обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Однак, при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення поза увагою суду першої інстанції залишився ряд істотних обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та мають бути враховані при накладенні адміністративного стягнення, а також відомості про особу порушника, який за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності раніше не притягалася, визнала свою вину та щиро розкаюється.

Окрім того, суд зауважує, що характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення не свідчить про грубе порушення порядку користування цим правом, вчинено з необережності, не містить ознак систематичності. При цьому, шкода, завдана потерпілій ОСОБА_2 внаслідок вчиненого правопорушення, була відшкодована ОСОБА_1 (а.с. 28) в повному обсязі та будь-яких матеріальних та моральних претензій потерпіла не має.

Враховуючи вище вказане, конкретні обставини справи, а також те, що суд першої інстанції не мотивував своє рішення щодо визначення адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами та не зазначив на підставі яких відомостей він прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 максимального виду стягнення, передбаченого санкцією ст. 122-4 КУпАП, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом`якшення стягнення та визначення його у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією цієї статті.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 ( три тисячі чотириста) гривень.

В інші частині - постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага