ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/257/23 Справа № 185/8596/22 Суддя у 1-й інстанції - Мицак М.С. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 06 жовтня 2022 року о 12.00 год. на 1052 км. а/д М-30, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Рено Кліо», н/з НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на проведення даного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації транспортного засобу, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для її оскарження, оскільки постанову суду першої інстанції не отримував, також просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що його дії є систематичними;

- раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, надав заяву про розгляд апеляційної скарги у його відсутність, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як розгляд справи відбувся у відсутність особи, яка притягується до відповідальності, відповідно до ст. 295 КУпАП копія рішення по скарзі на постанову по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надсилається особі, щодо якої її винесено, при цьому в матеріалах справи відсутні відомості щодо направлення копії постанови особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення; - копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «RENAULT» модель «CLIO SYMBOL» н/з НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , відповідно до яких він разом із друзями в м. Слов`янськ викликали за номером 32020 таксі та замовили автомобіль за маршрутом Слов`янськ-Дніпро, після чого їм назвали суму для оплати перевезення 5700 грн. та сказали чекати на автомобіль. На виклик приїхав автомобіль марки «Рено Кліо», н/з НОМЕР_1 , який повинен був відвезти їх в м. Дніпро, а вони у свою чергу сплатити йому 5700 грн. На блок-посту перед м. Павлоград їх автомобіль був зупинений працівниками поліції. На момент перевірки на таксометрі було зазначено 2600 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що його дії є систематичними, не приймаються до уваги, оскільки суддею суду першої інстанції обґрунтовано вказано на ознаки, що свідчать про систематичність дій водія з надання послуг перевезення пасажирів, а саме: виклик автомобіля за номером телефону із оплатою послуг, обладнання автомобіля діючим таксометром.

Однак матеріали провадження не містять відомостей про державну реєстрацію ОСОБА_1 як суб`єкта господарювання та отримання ним ліцензії.

Згідно із п.5 ч.1 ст.1, п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII, перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом потребують ліцензування. Ліцензія це право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Відповідно до ст.1, 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів, в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі або надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів легковими автомобілями на замовлення.

Стаття 39 визначає, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:

для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України; для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

Документи для автомобільного самозайнятого перевізника:

ліцензія, посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сервісна книжка, медична довідка.

Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України;для водія легкового автомобіля - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копія договору із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України.

Враховуючи вищенаведене, на такий вид господарської діяльності як надання послуг з перевезення пасажирів чинне законодавство передбачає надання цієї послуги: 1) суб`єктом господарювання та 2) обов`язкове ліцензування даної діяльності. При цьому на перевізника покладається обов`язок пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, ліцензію, а у випадку, якщо водій таксі перебуває у трудових відносинах із перевізником - юридичною особою - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України, у разі надання послуг з перевезення пасажирів самозайнятим перевізником: ліцензію, посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сервісну книжку, медичну довідку.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними доказами.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

При цьому суд першої інстанції у достатній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, обставини справи, особу правопорушника, та обґрунтовано застосував до нього адміністративне стягнення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2022 року .

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2022 року залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко