ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/6290/22 Номер провадження 33/814/960/23Головуючий у 1-й інстанції Богомолова Л.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Гречка Є.В.

Захисника Ткачова В.В.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ткачова Володимира Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 25 січня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 25 січня 2023 року визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 27.11.2022 о 23:47 год. в с. Горбанівка Полтавського району Полтавської області, водій ОСОБА_3 керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі КНП ХОР ОНД. Висновок №560. Таким чином ОСОБА_3 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Ткачов В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову змінити в частині підстав закриття та постановити закрити справу за відсутності складу правопорушення.

Зазначає, що водій ОСОБА_3 змінив прізвище на ОСОБА_4 16.01.2019, разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення складено саме на прізвище ОСОБА_3 , що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, при складанні проколу, а відтак останній не є належним доказом у справі про притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що суд не мав права змінювати текст протоколу про адміністративне правопорушення в частині зазначення прізвища правопорушника.

В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги захисником заявлено клопотання про приєднання до справи вірно зазгначеної резолютивної частини апеляційної скарги, в якій апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі з підстав, визначених п.1ч.1 ст. 247 КУпАП.

Окрім того в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що копію оскаржуваної постанови від 25.01.2023 отримано захисником 09.02.2023, після чого була подана апеляційна скарга.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Так, матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_1 та його захисник Ткачов В.В. не приймали участь в судовому засіданні 25.01.2023, а копію постанови захисник отримав 09.02.2023 після звернення до суду першої інстанції, подавши після цього 15.02.2023 у визначений законодавством 10-ти денний строк безпосередньо до місцевого суду апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №086689 від 28.11.2022 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо особи водія ОСОБА_3 , як згодом було встановлено судом - на даний час має прізвище ОСОБА_1 , з вказівкою про передачу керування транспортним засобом іншій особі ОСОБА_6 ,

висновок КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» щодо перебування ОСОБА_3 в стані сп`яніння,

записи з бодікамери працівника поліції,

Зазначені судом першої інстанції докази були досліджені у визначеному законом порядку та віднесені до належних доказів, оскільки стосуються фактичних обставин вчиненого правопорушення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає вразі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

З долученого до матеріалів справи запису бодікамери працівника поліції вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_5 був зупинений під час дії комендантської години.

Під час спілкування з водієм, в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі, на що водій погодився проїхати до медичного закладу.

При цьому, водій надав працівникам поліції своє водійське посвідчення, на підставі якого було встановлено його особу - ОСОБА_3 .

Будь-яких застережень щодо правильності його прізвища останній працівникам поліції не висловлював та не повідомляв про те, що на даний час ним змінено прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_4 ».

Згідно висновку КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» ОСОБА_3 28.11.2022 о 00:37 год. перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний висновок лікаря став підставою для складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені докази є належними, а відтак по справі відсутні правові підстави для визнання їх такими, що не відповідають стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Таким чином, долучені до матеріалів справи докази в своїй сукупності доводять факт керування ОСОБА_5 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що не було спростовано під час розгляду справи. При цьому з долученого відеозапису вбачається, що водій не заперечував перебування в стані алкогольного сп`яніння, зазначаючи, що дійсно вживав вино.

При цьому, основним аргументом апеляційної скарги є те, що такої особи як « ОСОБА_3 » станом на 28.11.2022 р. не існувало, оскільки його підзахисний ОСОБА_3 змінив прізвище на ОСОБА_4 , що підтверджується ксерокопією паспорту з датою його видачі 23.01.2019, що в свою чергу є свідченням допущеного працівниками поліції порушення при складанні протоколу, наслідком чого є його недійсність.

Зазначене твердження як підстава скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по справі в силу п.1 ч.1ст.247 КУпАП - відхиляється апеляційним судом.

Так, пред`являючи працівникам поліції своє водійське посвідчення, водій не попередив останніх про те, що з 2019 р. змінив прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_4 , не привівши у відповідність до таких змін належне йому посвідчення водія.

Маючи дані про правопорушника на підставі оглянутого водійського посвідчення, працівниками поліції при складанні як протоколу про адмінправопорушення, так і при оформленні направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, вказано прізвище водія « ОСОБА_7 ».

Приєднаними до справи відеозаписами доводиться, що після зупинки автомобіля ОСОБА_5 при спілкуванні з працівниками поліції жодного разу не повідомив останніх про зміну свого прізвища, натомість використав вказану обставину як довід своєї невинуватості вже в суді при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Такі дії правопорушника не можна розцінити як добросовісні, оскільки вказане штучне замовчування факту зміни прізвище, з подальшим використанням цієї обставини як формальної підстави для визнання протоколу недійсним - свідчать про його намагання уникнути відповідності.

Згідно п.25 Постанови КМУ №340 від 08.05.1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» обмін посвідчення водія здійснюється у разі зміни персональних даних власника (прізвище, ім`я, по батькові, стать).

Відповідно до п. 1 «Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення посвідчення водія, що не містить безконтактного електронного носія» - посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус в частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи спеціальний статус» від 20.11.2012 року зі змінами та доповненнями, документом, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус є посвідчення водія.

Тобто, після зміни прізвища ОСОБА_3 зобов`язаний був змінити посвідчення водія у визначений законом порядок, що не було ним здійснено.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено факт зміни прізвища водієм, а тому судом обґрунтовано в усьому тексті рішення зазначено як попереднє, так і теперішнє прізвище водія ОСОБА_7 ( ОСОБА_4 ).

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику Ткачову Володимиру Валерійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 25 січня 2023 року, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу захисника Ткачова Володимира Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 25 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна