Справа № 142/517/22
Провадження № 33/801/768/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гринишина А. А.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Близнюка Віктора Васильовича на постанову судді Піщанського районного суду Вінницької області від 24 липня 2023 року,

У С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2022 року серії ААБ № 084697, складеним о 20.40 годині по вул. Соборній у с. Студена, 09 грудня 2023 року о 20.15 годині у с. Студена по вул. Соборній водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встанов-леному законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медич-ному закладі водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 допустив пору-шення вимог Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Піщанського районного суду Вінницької області від 24 липня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністратив-ного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 у дохід держави 536,80 гривень судового збору.

Не погоджуючись із такою постановою судді суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 адвокат Близнюк В. В. оскаржує її в апеляційному порядку, просить оскаржувану постанову суду скасувати.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, поданої апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу належить повернути особі, яка її подала, з наступних підстав.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне право-порушення регулюється нормами статті 294 КУпАП. Відповідно до частини другої цієї статті постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку при-тягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, за-хисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, поверта-ється апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення пов`язаний виключно з моментом прий-няття такої постанови.

Відповідно до статті 289 КУпАП у разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений.

Із матеріалів цієї адміністративної справи слідує, що у судовому засіданні 24 липня 2023 року брав участь як безпосередньо сам ОСОБА_1 , так і його захисник. Тобто про результат вирішення адміністративної справи скарж-ник обізнаний своєчасно, достеменно, у повному обсязі. Крім того копію оскар-жуваної постанови адвокат Близнюк В. В. отримав 31 липня 2023 року, що підтверджується розпискою на його заяві, наявній у матеріалах справи. Однак апеляційна скарга на судову постанову від 24 липня 2023 року подана до суду 03 серпня 2023 року, тому процесуальний строк оскарження постанови суду скаржником безумовно пропущений, він закінчився напередодні 02 серпня 2023 року.

Крім цього в апеляційній скарзі містяться такі недоречності, що перешко-джають її розгляду. Однак КУпАП не передбачає можливості виправлення до-пущених скаржником недоліків, описок і т.п.

Зі змісту передостаннього абзацу мотивувальної частини апеляційної скар-ги убачається, що адвокат посилається на положення статті 289 КУпАП щодо строків апеляційного оскарження та можливості їх поновлення у разі пропуску. Разом із тим адвокат у цьому ж абзаці, вказуючи про поважність причин про-пуску строку на апеляційне оскарження та заявляючи про його поновлення, з незрозумілих причин обґрунтовує таку свою заяву отриманням повного тексту постанови у зовсім іншій справі № 142/512/21 відносно зовсім іншої особи ОСОБА_2 ще у грудні 2021 року та можливість подання апеля-ційної скарги до 10 січня 2022 року.

Належить підкреслити, що у резолютивній частині апеляційної скарги узагалі питання про поновлення процесуального строку не порушене, заялене прохання про скасування постанови першої інстанції відносно ОСОБА_3 . Тобто необхідно констатувати, що подана адвокатом Близнюком В. В. фактично та об`єктивно не стосується ОСОБА_4 .

Вказані адвокатом в апеляційній скарзі обставини жодним чином не стосу-ються даної адміністративної справи, заява адвоката, висловлена у тексті скар-ги, не може бути розцінена як прохання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 24 липня 2023 року, оскільки таке клопотання не зазначене у резолютивній частині скарзі та не стосується ОСОБА_1 . Відтак належить стверджувати, що клопо-тання про поновлення за поважних обставин строку апеляційного оскарження скаржником узагалі не порушується.

З огляду на викладене, ураховуючи відсутність клопотання про поновлен-ня строку на оскарження постанови суду першої інстанції від 24 липня 2023 ро-ку стосовно ОСОБА_1 за поважних, об`єктивних, непереборних при-чин, апеляційний суд не знаходить законних та обґрунтованих підстав для прийняття апеляційної скарги до провадження, інакше це було б порушенням норм адміністративного права у частині, що регулює питання оскарження су-дових постанов в адміністративних справах.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, забезпечують законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини норми, які регла-ментують порядок дотримання строків подання скарг, безумовно, передбачають підстави для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані ( Перетяка та Шереметьєв проти України, № 17160/ 06 та № 35548/06, параграф 34 від 21 грудня 2010 року ). Сторони у розумінні інтервалу часу повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан відо-мого їм судового провадження ( див. mutatis mutandis, рішення у справі «Олек-сандр Шевченко проти України», заява № 8371/02, пункт 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» ( ухвала ), заява № 50966/99 від 14 жовтня 2003 року ).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Поль-щі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо до-ступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає у запобіганні безладного руху у судовому процесі. Безпід-ставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення є пору-шенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду у такому його елементі як пра-вова визначеність ( рішення Європейського суду з прав людини у справі «Не-шев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року ).

Апеляційний суд наголошує, що повернення апеляційної скарги у зв`язку із пропуском процесуального строку на оскарження постанови в адміністра-тивній справі та відсутністю клопотання про його поновлення за поважних причин, з урахуванням обставин у цій справі не можна трактувати як обмежен-ня у доступі до правосуддя, оскільки обставини, що спричинили порушення вказаного строку, скаржником не наведені узагалі, тому неможливо їх оцінити на предмет об`єктивно непереборних, пов`язаних з дійсно істотними перешко-дами чи труднощами для своєчасного подання у встановлений Законом строк скарги на таке рішення у випадку незгоди з ним.

З урахуванням викладеного, того, що скаржник не був позбавлений права та реальної можливості оскаржити судову постанову у строки, передбачені чинним КУпАП, подавши належним чином оформлену апеляційну скаргу, апе-ляційний суд дійшов висновку про необхідність повернення даної апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адво-ката ОСОБА_5 на постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 24 липня 2023 року повернути йому як особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Вінницького апеляційного суду Т. О. Денишенко