Справа № 727/7364/23
Провадження № 3/727/2349/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КпАП України.

Так, 10.07.2023 року о 17 год. 34 хв. в м.Чернівці по вул.Героїв Майдану, 45б ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив п.п.2.1а ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме: постановою серії БАВ №158930 від 14.06.2023 року був притягнений до відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1а Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КпАП України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, у приміщенні суду, особисто отримав судову повістку, не вжив заходів для явки до суду, не подав до суду письмових заперечень проти протоколу.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 2.1а Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ч.ч.9, 10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частина 5 ст.126 КпАП України, передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

У ході судового розгляду судом було встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 10.07.2023 року серії ААД №445225, ОСОБА_1 10.07.2023 року о 17 год. 34 хв. в м.Чернівці по вул.Героїв Майдану, 45б керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив п.п.2.1а ПДР України. Правопорушення вчинено повторно протягом року, а саме: постановою серії БАВ №158930 від 14.06.2023 року був притягнений до відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України, чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КпАП України (а.с.1).

Зазначена обставина судом також була встановлена під час перегляду відео файлів з бодікамер поліцейських. Зокрема, на відео видно, що під час спілкування працівниками поліції з ОСОБА_1 було встановлено, що останній керував транспортним засобом, не маючи права керувати транспортними засобами.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії БАВ №158930, 14.06.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КпАП України. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 14.06.2023 року о 11 год. 20 хв. в м.Заставна по вул.Незалежності, 101, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керувати таким транспортним засобом (а.с.6).

Також, як вбачається з відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернівецькій області від 08.08.2023 року №31/24/1940-08-2023, згідно облікових даних ЄДРТЗ МВС посвідчення водія на право керування транспортними засобами громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не видавалось.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами, коли особа такого права взагалі не мала.

Оскільки ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, накладення на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на п`ять років, є безпідставним.

Згідно ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Таким чином, судом на підставі належних та допустимих доказів встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом не отримавши посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього рух.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, його майновий та сімейний стан.

Відповідно до ст.41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.

Як вбачається із відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернівецькій області, відомості, щодо реєстрації транспортного засобу марки «ВАЗ 2107» н.з. НОМЕР_1 за громадянином ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів МВС відсутні.

За таких обставин, оплатне вилученням даного транспортного засобу, як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, не можна накладати на ОСОБА_1 , який вчинив відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що не належить йому.

Із врахуванням встановлених обставин та наявних даних про особу винного, суд накладає адміністративне стягнення на ОСОБА_1 як на водія у межах санкції ч.5 ст.126 КпАП України у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, розмір та строк яких відповідно у санкції визначено безальтернативно без оплатного вилучення транспортного засобу.

Оцінивши докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що вони зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, 130, 245, 283-285 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_3 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КпАП України і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 гривень в дохід держави без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів із дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Суддя Одовічен Я.В.