Справа № 146/378/23

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2023 р. смт. Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Скаковська І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не маючої адміністративних стягнень,

за ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2023 року біля 22:00 год. ОСОБА_1 знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 висловлювалася в адресу свого співмешканця ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

Крім того, 16 березня 2023 року біля 10:10 год. ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своїх 4-х малолітніх дітей, яке виразилося в тім, що в будинку брудно та на підлозі розкидані дитячі речі при цьому підлога брудна.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністравтиних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст 173-2 та ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнала повністю, пояснивши, що дійсно такі правопорушення мали місце.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 184 КУпАП доведена та підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, серії ВАВ 421530 та серії ВАБ 445479, письмовими поясненнями правопорушника та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого та ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою) стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, з метою попередження вчинення ОСОБА_1 , нових правопорушень, враховуючи положення ст. 36 КУпАП до ОСОБА_1 , слід застосувати адміністративне стягнення, у виді штрафу, з метою її виховання та недопущення нових порушень у майбутньому, оскільки застосування більш м`якого стягнення не досягне мети, визначеної ст.23 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», установлений на 2023 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 01 січня 2684грн.

Таким чином з ОСОБА_1 , підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 33-35, ч. 1 ст. 173-2, 221, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: І. В. Скаковська