Справа № 346/4458/23
Провадження № 3/346/2259/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, яка надійшла від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, складену відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у с т а н о в и л а :

10.08.2023 року до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області надійшли матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №993401 від 05.08.2023 року, ОСОБА_1 26.07.2023р. близько 00:30 год. в АДРЕСА_3 , голосно конфліктував з ОСОБА_2 , чим порушив порядок і спокій громадян.

За даним фактом, дії ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ст. 173 КУпАП, а саме: дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що він познайомився із дівчиною ОСОБА_2 та разом із нею 26.07.2023 відпочивав в квартирі його товариша ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 . Близько опівночі, потерпіла перебувала в стані алкогольного сп`яніння та почала вести себе агресивно та неадекватно. Він попросив її піти додому, але вона не бажала цього, а потім викликала поліцію. Громадський порядок та спокій громадян він не порушував.

В судовому засіданні в якості свідка був допитаний ОСОБА_3 , який зазначив, що являється військовослужбовцем та проходить військову службу разом з ОСОБА_1 26.07.2023р. звечора до нього в гості, в квартиру АДРЕСА_3 , яку він знімав, прийшов ОСОБА_1 разом з дівчиною на ім`я ОСОБА_4 . Разом вони відпочивали та вживали алкогольні напої. Після опівночі ОСОБА_1 попросив ОСОБА_4 йти додому, але вона не хотіла та викликала поліцію, яка склала на ОСОБА_5 протокол. Пояснень у нього, як свідка, працівники поліції не відбирали. Зазначив, що вони перебували вдома, громадський порядок і спокій інших громадян не порушували. ОСОБА_5 нецензурні слова в адресу цієї дівчини не вживав, не бив її, від сусідів скарг на їх поведінку не було.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідка, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №993401 від 05.08.2023 року, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме: дату та час (26.07.2023 року о 00:30 год.), місце (м. Коломия, вул Січових Стрільців 33/16), обставини допущеного правопорушення (голосно конфліктував, чим порушив громадський порядок і спокій громадян);

- рапортом про надходження на службу 102 від ОСОБА_2 повідомлення про те, що 26.07.2023р. в ході словесного конфлікту співмешканець ОСОБА_1 наніс їй тілесні ушкодження;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_2 , в яких зазначено, що 26.07.2023р. близько 00:30 год. в неї відбувся конфлікт з ОСОБА_6 , з яким вона перебувала в гостях у його товариша. В ході конфлікту він наніс їй два удари в обличчя та ображав нецензурною лайкою.

Будь-які інші докази в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи викладене, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи с обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях у процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою. Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього. Зазначені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку неповаги до суспільства. Домінування у свідомості особи саме такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання є головним критерієм відмежування дрібного хуліганства як адміністративного правопорушення проти громадського порядку та моральності від інших адміністративних правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а також пояснень, наданих суду, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт через небажання останньої йти додому. Конфлікт відбувався в приміщенні квартири, тобто в закритому приватному помешканні, яке не відноситься до громадських місць і внаслідок його наявності спокій інших жителів багатоквартирного будинку порушений не був.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 в ситуації, яка виникла між ним та ОСОБА_2 , не мав наміру та мотивів для порушення спокійної обстановки суспільного життя, а його дії по відношенню до потерпілої не можуть бути кваліфіковані, як хуліганські.

Крім цього, судом звернуто увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 конфліктував із ОСОБА_2 . При цьому чітких конкретних вчинених ОСОБА_1 відносно потерпілої дій, які притаманні дрібному хуліганству в протоколі не зазначено, а відтак виклад обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення не відповідає диспозиції ст. 173 КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що обставини, викладені в протоколі щодо події вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 173 КУпАП не знайшли своє підтвердження, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 173, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП -

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Третьякова І. В.