Справа № 339/396/22
Провадження № 33/4808/173/23
Категорія ч. 2 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Головенко О. С.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю адвоката Дуткевича М.В.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 27 листопада 2022 року ОСОБА_1 о 13 год. 53 хв. по вул. Воїнів УПА в м. Болехів Івано-Франківської області, в порушенні вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, повторно керував транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер 6810 на місці зупинки транспортного засобу, тест №11283 проба позитивна 0.91 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі КНП ДБЛ ДМР відмовився чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною, прийнятою з порушеннями норм законодавства.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що він повторно не з`явився в судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не повідомив причин неявки є таким, що не відповідає дійсності. Наголошує, що з`явився на розгляд справи по суті, але він не відбувся у зв`язку з відсутністю електропостачання, а повторних повісток про виклик до суду не отримував. Цими діями суд першої інстанції позбавив його права приймати участь у розгляді справи та права на захист.

В судове засідання апеляційного суду з`явився адвокат Дуткевич М.В. йому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Клопотань не заявлено, просив задовольнити апеляційну скаргу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, о належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавав.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Проте у судове засідання апеляційного суду 13 березня 2023 року, ОСОБА_1 з`явився, йому було роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП. Він підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній та пояснив, що керуючи транспортним засобом був зупинений працівниками поліції, на їх вимогу пройшов огляд на стан сп`яніння на місці із застосуванням приладу Drager «Alcotest 6810», із результатам огляду не погодився та проїхав у медичний заклад для проходження там огляду на стан сп`яніння. У медичному закладі мав намір пройти огляд на стан сп`яніння шляхом здачі аналізів тому, що приладу Drager не довіряє, але як виявилось здача аналізів є платною послугою на яку він не мав коштів.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в повній мірі не дотримався вимог закону та належним чином не з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Твердження апелянта, що його було позбавлено судом можливості на захист своїх конституційних прав та інтересів, що він не зміг надати свої доводи та пояснення щодо адміністративного правопорушення, належним чином захистити свої права та інтереси через те, що справу розглянули у його відсутності не є слушним, оскільки в матеріалах справи містяться дані, що ОСОБА_1 був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, який призначався на 20.12.2022 року, 10.01.2023 року та 27.01.2023 року, на виклик суду не з`явився, будь яких клопотання чи заяв на адресу суду про відкладення розгляду справи не відправляв.

Відомості про те, що ОСОБА_1 залучив захисника, в матеріалах справи відсутні.

ОСОБА_1 зобов`язаний користуватися процесуальними правами сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є зловживанням правом на відкладення розгляду справи та затягуванням строків розгляду справи, з метою уникнення відповідальності, тому суд першої інстанції права на захист ОСОБА_1 не порушив.

Твердження апелянта, що висновки суду першої інстанції про те, що він повторно не з`явився в судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не повідомив причин неявки є таким, що не відповідають дійсності, оскільки таке твердження спростовується наявними в матеріалах справи відомостями, зокрема журналами відвідувачів Болехівського міського суду (а.с. 17, 22-23) та актами від 20.12.2022 року 10.01.2023 року (а.с. 18, 24) у яких зазначено, що ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 20.12.2022 року та 10.01.2023 року, не з`явився, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку провести розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13 травня 2022 року серії ААД № 118539 (а.с. 1) ОСОБА_1 27 листопада 2022 року о 14 годині 50 хвилин в м. Болехові по вул. Воїнів УПА керував транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager «Alcotest 6810». Результат огляду 0,91‰ проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився. Цим порушив вимоги п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою КРПП ВП №1 (м. Долина) Калуського РВП капітаном поліції Кульпа М.М., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним. Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2,3), засвідчує результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Drager 6810» - 0,91 ‰ проміле, який значно перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле).

Перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, Газоаналізатор Drager Alcotest, в тому числі 6810, включений до вказаного переліку.

Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «Drager 6810», з результатом 0,91 ‰, не погодився з його результатами та від підпису відмовився.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у КНП ДБЛ Долинської МР (а.с. 5), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння - різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов на місці за допомогою «Drager 6810» - результат 0,91 ‰.

Огляд в лікарні не проводився внаслідок того, що особа відмовилась пройти такий огляд в медичному закладі.

На відеозаписах, які містяться на компакт-дисках в матеріалах справи (а.с. 13), безсторонньо зафіксовані деякі обставини події: зафіксовано, як працівники поліції на своїй машині рухались за транспортним засобом водія ОСОБА_2 , після зупинки підійшли до даного автомобіля представившись повідомили причину зупинки, а саме тріснуте лобове скло та не закритий капот, та попросили пред`явити документи, що посвідчують особу. Дану вимогу водій ОСОБА_1 не виконав, а працівниками поліції виявлено, що ОСОБА_1 позбавлено права керувати транспортним засобом за рішенням суду. Далі працівник поліції запропонував вийти водієві ОСОБА_1 з автомобіля та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, водій погодився. Працівники поліції роз`яснили дії, які повинний здійснити водій ОСОБА_1 , останній виконав їх та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. Прилад «Drager 6810» встановив результат 0,91 ‰ проміле, що є значним перевищенням гранично допустимої норми. Із результатом водій ОСОБА_1 не погодився та повідомив, що спиртних напоїв не вживав, натомість довгий час вживає таблетки. Після цього працівник поліції запропонували проїхати в медичний заклад для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_1 погодився з цим. В медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі за допомогою приладу «Drager 6810». Працівник поліції після складання протоколу про адміністративне правопорушення та роз`яснив ОСОБА_1 права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення та отримувати його копію.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить правильність висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу, у розумінні ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За змістом ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в акті огляду, направленні на огляд, рапорті, поліцейський мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 6 Розділу І Інструкції та п. 3 Порядку огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 7 Розділу І Інструкції, п. 6 цього Порядку у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, за результатами якого - він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не погодився з результатами.

Оскільки ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, який він пройшов на місці, поліцейські мали підстави доставити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я після того як водій висловив незгоду на проведення огляду поліцейським або незгоду з його результатами поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, що є порушенням п. 2.5 Правила дорожнього руху.

Таким чином, за відсутності беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 був згідний з результатами такого огляду, вважаю, що в даному випадку не дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим він не може вважатися таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, відповідно відсутні докази перебування особи в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про те, що час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги про порушення встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому доходжу висновку про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення пункту п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, як зазначено в протоколі.

Відповідно, наявні докази порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку, але в такому правопорушенні особа не обвинувачується, відповідно притягнути останнього до відповідальності за вказаним пунктом неможливо.

За таких обставин, постанову судді необхідно скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, - не сплачується.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 січня 2023 року скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло