ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/216/23

Провадження № 3/293/212/2023

13 березня 2023 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, працює водієм у КП "Черняхів-Добробут" розлученого, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, за ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

09.02.2023 до Черняхівського районного суду Житомирської області з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №262936 від 03.02.2023 убачається, що ОСОБА_1 03.02.2023 о 10 годині 15 хвилин, в смт Черняхів по вул.Стиртенська, керував трактором Беларус 81.1, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився на відеокамеру поліцейського, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав частково, а саме те, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не розумів наслідків такої відмови, Працівниками поліції йому не були роз`яснені його права. При цьому ОСОБА_1 заперечував факт вживання спиртних напоїв та пояснив, що працює водієм в КП "Черняхів-Добробут". 23.02.2023 близько 10 год за вказівкою директора КП "Черняхів-Добробут" ОСОБА_2 у робочий час він виїхавна тракторі Беларус 81.1 для гравіювання дороги (по вул. Стиртенській в смт Черняхів). В цей час до нього підійшли працівники поліції та запропонували пред`явити посвідчення водія. Оскільки вказане посвідчення дійсно було відсутнє при ньому, він погодився з вказаним правопорушенням та працівники поліції повідомили, що винесуть відносно нього постанову про накладення адміністративного стягненя у вигляді штрафу, з чим він погодився. В подальшому, як виявилось працівниками поліції був складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що копії зазначених документів йому вручені не були. Вказані постанова та протокол не складались у його присутності, та надані були йому для підпису без роз`яснення будь-яких прав. Вважає такі дії поліцейських протиправними та такими, що порушили його права. Просить закрити провадження у справі.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення (ст.251 КУпАП) є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому варто відмітити, що складання протоколу про адміністративне правопорушення - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, через положення ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду як доказ вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності у сукупності з іншими доказами.

Так, з відеозапису фіксації обставин події вбачається, що 03.02.2023 о 10 год 30 хв ОСОБА_1 від проходження огляду та в медичному закладі відмовився. Водночас, вказаними відеозаписами не зафіксовано обставин складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Отже, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що відео не є безперервним (відеозапис проведено лише в частині відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального пристрою «Драгер» та в медичний установі), однак не містить всієї процедури складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 в його присутності.

Відповідно до змісту частини 3 статті ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста - машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" наведено в п. 27 Пленуму ВС України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У відповідності до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Отже, з об`єктивної сторони дане правопорушення містить три самостійні склади:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Таким чином, обов`язковими елементами об`єктивної сторони такого складу правопорушення як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: факт керування транспортним засобом та факт відмови особи, яка керує таким засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

У ході дослідження в судовому засіданні відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського встановлено, що в порушення вимог Інструкції відеозапис огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння безперервно не вівся, у зв`язку з чим відсутні докази факту керування та підстави для зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, пояснення ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні, не спростовуються відеозаписом події, долученим поліцейськими до справи, який безперервно не відображає хід події починаючи від зупинки транспортного засобу до закінчення складання протоколу.

Отже, відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, який долучений до матеріалів справи як доказ не відповідає вимогам Інструкції та не може вважатися належним та допустимим доказом по справі.

В ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , вчинив дії, які йому інкриміновані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки вищевказані пояснення ОСОБА_1 не спростовані сукупністю доказів у вказаній справі, винність вказаної особи поза розумним сумнівом не доведена.

При цьому суд наголошує, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Разом з тим статтею 62 Конституції України визначено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Отже, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а додані до протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП докази не можна вважати достатніми та допустимими для того, щоб визнати його винуватим у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених в даному протоколі.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за ознаками порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, що відповідно до п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 23, 33-35, ч.1 ст. 130, п. 1 ч.1 ст.247 ст.252, ст., ст.ст.276-280, 283-285 КУпАП, п. 2.5 ПДР, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний: 16.03.2023

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО