Справа № 147/371/23
Провадження № 3/147/208/23
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби по мобілізації (військова частина НОМЕР_2 ),
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
27 березня 2023 року до Тростянецького районного суду Вінницької області від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов адміністративний матеріал відносно військовослужбовця військової служби по мобілізації, який проходить військову службу на посаді сержанта резерву, 1-го взводу 1-ої роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_2 , сержанта ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
З протоколу ОДВ/Г/53 від 07.03.2023 вбачається, що сержант ОСОБА_1 військовослужбовець військової служби по мобілізації, проходить військову службу на посаді сержанта резерву, 1-го взводу 1-ої роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до наказу командувача війстьк оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 16.12.2022 №204-РС сержанта ОСОБА_1 переведено з військової частини НОМЕР_3 до військової частини НОМЕР_2 . Крім того, командуванням військової частини НОМЕР_3 сержанту ОСОБА_1 було надано припис від 06.01.2023 №27, відповідно до якого він зобов`язаний був прибути для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_2 09.01.2023. Однак, прибувши 08.01.2023 до місця проживання в АДРЕСА_1 у сержанта ОСОБА_1 погіршилося самопочуття, та 09.01.2023 він звернувся до сімейного лікаря, який попередньо поставив діагноз запалення легенів та направив на стаціонарне лікування до Гайсинської ЦРЛ. Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №350/33 виданої Гайсинською ЦРЛ сержант ОСОБА_1 в період з 12.01.2023 по 23.01.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у вищезазначеному лікувальному закладі з діагнозом негоспітальна двобічна налісиментарна пневмонія. В подальшому відповідно до довідки командира ВЧ НОМЕР_2 про несвоєчасне прибуття до місця проходження служби від 23.01.2023 по 25.01.2023, обов`язки військової служби не виконував та проводив час на власний розсуд.
Таким чином, сержант ОСОБА_1 діючи в порушення вимог ст. ст. 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 25.01.2023 несвоєчасно прибув до нового місця служби в умовах особливого періоду (військового стану), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Для розгляду наданих матеріалів в суді ОСОБА_1 не з`явився, попередньо надав заяву, згідно з якою за вищезазначеним адміністративним правопорушенням свою вину визнав повністю, просив призначити покарання у виді штрафу та справу розглянути без його присутності.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).
За вказаних обставин та відповідно до вимог статті 268 КУпАП, що не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді зокрема справ за статтею 172-11 КУпАП, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені частиною 4 статті 294 КУпАП, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених статтею 268 КУпАП.
Суд, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов таких висновків.
Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
Частиною 4 статті 172-11 КУпАП передбачено відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні даного правопорушення також підтверджується письмовими доказами у справі, а саме: протоколом ОДВ/Г/53 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП від 07.03.2023; копією військового квитка серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 ; доповіддю командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 від 26.01.2023; копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №350/33; приписом №27 від 06.01.2023; витягом із наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_3 №204-РС від 16.12.2022; наказом командира ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_2 №57 від 13.02.2023; наказом командира ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_2 №32 від 26.01.2023; витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_4 №6 від 06.01.2023; витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_2 №27 від 25.01.2023; рапортом начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_5 від 25.01.2023; Актом службового розслідування затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 13.02.2023; письмовими поясненнями сержанта ОСОБА_1 ; довідкою про тимчасову непрацездатність №80 від 23.01.2023; медичною характеристикою сержанта ОСОБА_1 та службовою характеристикою сержанта ОСОБА_1 ..
За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Відповідно до положень статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Згідно зі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При розгляді справи суд враховує характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме: позитивну характеристику, відсутність обставин які обтяжують відповідальність, а також те, що до адміністративної відповідальності він притягується вперше, вчасно не прибув до військової частини бо перебував на стаціонарному лікуванні, однак самостійно усунув порушення та приступив до виконання обов`язків військовослужбовця, суд дійшов висновку, що вчинене правопорушення може бути визнане малозначним, оскільки тяжких наслідків від скоєння даного правопорушення не настало, матеріальних збитків не завдано, відтак, ОСОБА_1 може бути звільнено від відповідальності за вчинене на підставі ст.22 КУпАП.
Згідно з ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 22, 23, 245, 283-285, 294, 321 КУпАП, на підставі ч. 4 ст.172-11 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП.
У зв`язку із малозначністю вчиненого, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Провадження у справі - закрити.
Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. Г. Борейко