"24" серпня 2023 р. Справа № 363/3396/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 933912 від 27.05.2023 року вбачається, що 26 травня 2023 року близько о 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у м. Вишгород, вул. Набережна, біля бару «Dallas», у громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою та застосовувалася перцевий балончик відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушила громадський порядок.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство.

У судове засідання з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Будучи повідомленою про її права та обов`язки, ОСОБА_1 висловила заперечення проти притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП на підставі відсутності в її діях ознак складу вказаного адміністративного правопорушення. На обґрунтування своєї позиції ОСОБА_1 надала пояснення наступного змісту.

26.05.2023 року, тобто в день вчинення адміністративного правопорушення, близько о 20 годині вона перебувала у м. Вишгород, у барі «Dallas» разом з друзями, повних анкетних відомостей яких вона не знає. У цей день ОСОБА_1 разом зі своїми друзями святкувала свій день народження. До вказаного бару їх привіз чоловік на ім`я ОСОБА_3 , який за попередньою домовленістю повинен був ввечері і забрати ОСОБА_1 з бару, після закінчення святкування її дня народження. При цьому ОСОБА_1 зазначила, що під час святкування дня народження алкогольні напої вона не вживала, тому у стані алкогольного сп`яніння не перебувала.

Приблизно о 22 годині того ж дня, коли ОСОБА_1 вже збиралася додому, чоловік на ім`я ОСОБА_3 , який привіз її до бару, чекав її біля бару в машині. При цьому разом з ним в машині також знаходилися дві дівчинки та один хлопець, яких ОСОБА_1 не знала, однак бачила до цього у цей же вечір у барі «Dallas». Після цього ОСОБА_1 сіла в автомобіль, та всі разом вони поїхали додому.

Під час перебування в автомобілі, як пояснила ОСОБА_1 , вказані дівчата поводили себе неадекватно: кричали, виражалися нецензурною лайкою, заважали водію автомобіля, відволікаючи останнього від стеження за дорогою та дорожньою обстановкою, після чого також дістали мобільні телефони та з ввімкнено спалахом світла почали знімати відео. При цьому ОСОБА_1 зазначила, що вказані особи перебували у стані алкогольного сп`яніння, оскільки мали явні та виражені його ознаки.

З метою припинення подібної поведінки ОСОБА_1 зробила вказаним особам зауваження, після чого між нею та ними виник конфлікт. Пізніше у м. Вишгород, вул. Б. Хмельницького, чоловік на ім`я ОСОБА_3 зупинив автомобіль, а дівчата почали виштовхувати ОСОБА_1 з автомобіля після чого і самі вийшли з транспортного засобу. Всі вказані події супроводжувалися застосуванням відносно ОСОБА_1 нецензурної лайки з боку вказаних дівчат. Після цього між ними продовжився конфлікт, у ході якого вказані дівчата почали застосовувати відносно ОСОБА_1 фізичну силу хапати її за волосся та тягнути в різні сторони. Хлопці, які знаходилися в автомобілі, намагалися їх розняти та припинити бійку, однак їх спроби не були успішними, оскільки дівчата продовжували кидатися на ОСОБА_1 . Тому з метою захисту власного життя і здоров`я ОСОБА_1 дістала з своєї сумки перцевий балончик та застосувала його з метою припинення протиправних дій відносно себе.

У подальшому, як пояснила ОСОБА_1 , її викликати до відділення поліції, де вона давала пояснення з приводу виниклої ситуації та факту застосування перцевого балончику відносно інших дівчат. Як вона дізналася, даними дівчатами були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . При цьому працівникам поліції ОСОБА_1 зазначала, що останній раз вживала трохи алкоголю (вино) вдень 26.05.2023 року. Після приїзду до бару приблизно о 20 годині вечора, протягом всього часу перебування у барі та безпосередньо після виходу з нього аж до моменту виникнення конфлікту ОСОБА_1 алкоголь не вживала та у стані алкогольного сп`яніння не перебувала. ОСОБА_1 зазначила, що повідомляла працівникам поліції про факт застосування відносно неї фізичного насильства з боку дівчат ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та вираження в її бік нецензурною лайкою, однак у відділенні поліції її відмовили писати зустрічну заяву та на відомості, зазначені нею, жодним чином не відреагували. Після всіх цих подій, як пояснила ОСОБА_1 , вказані дівчата неодноразово дзвонили їй за номером мобільного телефону, виражалися нецензурною лайкою, погрожували та ображали.

У кінцевому підсумку ОСОБА_1 зазначила, що у її діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП, оскільки 26.05.2023 року на момент вчинення діяння вона не вживала алкоголю та не перебувала у стані алкогольного сп`яніння, не вчиняла жодних протиправних дій хуліганського характеру відносно інших осіб, а факт застосування нею перцевого балончику пов`язаний з необхідністю здійснення самозахисту від протиправних дій інших осіб. З урахуванням цього ОСОБА_1 просила провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 КУпАП, відносно неї закрити.

У судове засідання неодноразово викликалися потерпіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідок ОСОБА_8 . Однак, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду шляхом неодноразового направлення за їх номерами телефонів SMS-повідомлень про дату, час і місце судового засідання, що вказані у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вказані особи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань від них до суду не надходило. Учасники судового провадження не заперечували проти проведення судового розгляду за відсутності вказаних осіб.

У судове засідання також викликався та з`явився свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Будучи повідомленим про його права та обов`язки, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, ОСОБА_9 надав суду показання наступного змісту.

ОСОБА_9 знає особисто ОСОБА_1 , оскільки добре спілкується з її старшим братом ОСОБА_10 . 26.05.2023 року, тобто в день вчинення адміністративного правопорушення, у проміжку часу з 20 години по 22 годину він перебував у барі «Dallas», що розташований у м. Вишгород, де він протягом цього часу бачив ОСОБА_1 , яка святкувала свій день народження з іншою компанією. Під час перебування у барі ОСОБА_9 неодноразово контактував з ОСОБА_1 , особисто спілкувався з нею. При цьому ОСОБА_9 запевнив, що не бачив, щоб ОСОБА_1 вживала алкогольні напої чи у неї вбачилися будь-яких ознаки алкогольного сп`яніння.

Приблизно о 22 годині ОСОБА_1 покинула бар, а подальший розвиток подій ОСОБА_9 знає лише зі слів старшого брата ОСОБА_1 Олександра. ОСОБА_9 зазначив, що знає, що між ОСОБА_1 та іншими дівчатами в машині виник конфлікт, оскільки дівчата заважали водієві, відволікали останнього від дороги, а також ввімкнули телефон та знімали відео з ввімкненим спалахом світла. У зв`язку з цим між ОСОБА_1 та вказаними дівчатами виникла суперечка. Подальшого розвитку подій ОСОБА_9 не знає.

У судове засідання також викликалася та з`явилася інспектор Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_11 (дошлюбне прізвище ОСОБА_12 ), яка 27.05.2023 року здійснювала складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_11 пояснила, що 27 травня 2023 року від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява про притягнення до відповідальності за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. При цьому особисто у ОСОБА_4 претензій до ОСОБА_1 не було, на відмінну від потерпілої ОСОБА_2 . У відділенні поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_2 пояснили, що 26.05.2023 року вони були у м. Вишгород, бар «Dallas», де в той момент також перебувала ОСОБА_1 , яка святкувала день народження. У подальшому між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_1 застосувала відносно останньої перцевий балончик. При цьому як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_2 пояснили, що всі вони, у тому числі ОСОБА_1 , перебували у стані алкогольного сп`яніння.

Близько о 15 годині 27.05.2023 року, як пояснила ОСОБА_11 , до відділення поліції прибула ОСОБА_1 , яка виклала своє бачення обставин та подій, що мали місце 26.05.2023 року. При цьому ОСОБА_1 підтвердила факт свого перебування у барі, де також були дівчата: ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , факт святкування дня народження, однак при цьому заперечила факт вживання алкогольних напоїв. Також ОСОБА_1 повідомила ОСОБА_11 , що між нею та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 вже у машині, тобто коли вони поїхали з бару, виник конфлікт у зв`язку з неадекватною поведінкою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та застосуванням останніми відносно ОСОБА_1 нецензурної лайки, який продовжився після зупинки транспортного засобу, Як пояснила ОСОБА_11 , ОСОБА_1 повідомляла їй про факт застосування відносно неї фізичного та психологічного насильства з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а також зазначала про наявність бажання подати заяву за фактом наявності в їх діях ознак адміністративного правопорушення. Також у співбесіді з поліцейським, ОСОБА_1 підтвердила факт застосування балончику у зв`язку з агресивною та неадекватною поведінкою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

На додаток до цього ОСОБА_11 пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 склали у зв`язку з наявністю заяви потерпілої, письмові пояснення у всіх присутніх свідків не відбирали, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводили, наявність факту її перебування у стані алкогольного сп`яніння, як і факту вчинення правопорушення взагалі підтверджується лише заявою потерпілої, поясненнями потерпілої та свідка, будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 немає.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

У ч. 1 ст. 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю дій хуліганського характеру, які посягають на захищені законом суспільні відносини, що гарантують спокій громадян, безпеку та порядок у суспільстві. При цьому вказані дії, крім хуліганського характеру, мають певний ступінь цинізму та зухвалості, що, однак, не повинен досягати та перевищувати того рівня, за якого дії особи мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України.

Зазначений висновок узгоджується з положеннями п. 3 ППВСУ № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», в якому зазначається, що при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На додаток до цього суд звертає увагу, що об`єктивна сторона вказаного правопорушення містить відкритий перелік альтернативно визначених діянь, які можуть підпадати під ознаки дрібного хуліганства, зокрема, нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Відкрий перелік діяння свідчить про те, що дрібнім хуліганством можуть визнаватися будь-які інші дії особи, які прямо не передбачені у диспозиції статті, однак характеризуються певним ступенем зухвалості та цинізму і призводять до настання суспільно-шкідливих наслідків у виді порушення громадського порядку і спокою громадян.

На додаток до цього відкритий перелік діянь, передбачений у ст. 173 КУпАП, покладає на суд, як орган, що здійснює провадження у справах відносно цих адміністративних правопорушень, більш ретельний та додатковий обов`язок виконання вимог ст. 280 КУпАП, тобто проведення повної, всебічної, ретельної оцінки та встановлення всіх необхідних фактичних обставин справи з метою надання категоричного та ствердного висновку щодо наявності у діях особи ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Вказаний висновок випливає з положень п. 16 ППВСУ № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», в якому зазначається, що судам належить забезпечувати своєчасний і правильний розгляд адміністративних справ про дрібне хуліганство. Суддям слід забезпечувати розгляд справ про дрібне хуліганство в присутності особи, яка його вчинила. Якщо порушник заперечує факт проступку або оспорює обставини його вчинення, необхідно допитати потерпілого, свідків, витребувати додаткові матеріали. У таких випадках доцільно вести протокол судового засідання.

У той же при розгляді даних справ про адміністративне правопорушення суд повинен виважено підходити до виконання вимог ст. 280 КУпАП таким чином, щоб додаткове витребування відомостей, матеріалів та доказів з метою спростування чи підтвердження певних відомостей, що мають значення для справи, не перетворювалося на виконання судом функцій органу обвинувачення. В межах провадження у справі про адміністративне правопорушення суду не характерно виконання функцій щодо збирання доказів як на підтвердження винуватості, так і на її спростування, оскільки це неминуче призводить до перебирання судом на себе функцій органу обвинувачення, що суперечить правовій природі суду.

Таким чином, в межах виконання вимог ст. 280 КУпАП суд, залишаючи за собою право витребування певних відомостей та матеріалів, в основу судового рішення в першу чергу повинен покладати докази, які зібрані та надані органами (посадовими особами), що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення. У даному випадку такими уповноваженими особами є працівники поліції.

Судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , складаються з протоколу про адміністративне правопорушення, заяви ОСОБА_4 , письмових пояснень ОСОБА_1 , а також письмових пояснень ОСОБА_4 та неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що була опитана у присутності матері. Крім того, матеріали справи містять документи, що характеризують особу ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим суд звертає увагу, що письмові пояснення ОСОБА_4 та неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 є за своєю сутністю письмовими доказами, які зібрані стороною обвинувачення. Тому з метою ухвалення об`єктивного та справедливого судового рішення суд, у разі виникнення потреби, зокрема, у разі наявності в учасників справи сумнівів щодо достовірності пояснень, повинен мати можливість викликати у судове засідання осіб, чиї пояснення містяться у матеріалах справи, та допитати їх у якості свідків з метою визначення можливості покладення відповідного доказу в основу остаточного судового рішення.

Під час судового розгляду у своїх поясненнях ОСОБА_1 неодноразово зазначила про недостовірність та невідповідність об`єктивній дійсності письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_1 не перебувала у стані алкогольного сп`яніння, не виражалася в їх сторону нецензурною лайкою, а балончик відносно них застосувалася з метою самозахисту від їх же протиправних та насильницьких дій відносно неї. Вказані заперечення ОСОБА_1 надавала працівникам поліції і під час складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення, про що особисто зазначила опитана у судовому засіданні старший лейтенант поліції ОСОБА_11 .

Неприбуття потерпілої та вказаного свідка у судове засідання позбавляє суд можливості перевірити доводи ОСОБА_1 , спростувати або підтвердити достовірність та об`єктивність пояснень потерпілої та свідка ОСОБА_4 , а відповідно вирішити питання щодо можливості покладення таких доказів сторони обвинувачення в основу остаточного судового рішення. За таких обставин суд критично ставиться до письмових пояснень потерпілої та свідка ОСОБА_4 , що містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Наявна у матеріалах справи заява ОСОБА_4 про вчинення правопорушення відносно її подруги ОСОБА_2 , не може вважатися беззаперечним доказом самим по собі та даний доказ повинен узгоджуватися з іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Однак всупереч цьому вказана заява містить відомості лише щодо дівчини на ім`я ОСОБА_14 , без зазначення повних анкетних відомостей, внаслідок чого суд може лише припускати той факт, що вказана заява стосується дій саме ОСОБА_1 . Не зважаючи на це, суб`єкта написання вказаної заяви не вдалося за можливе допитати у судовому засіданні, що позбавило суд оцінити також достовірність та об`єктивність вказаної заяви. Критичність оцінки вказаного письмового документа посилюється також тим, що в судовому засіданні старший лейтенант ОСОБА_11 не тільки підтвердила той факт, що ОСОБА_1 повідомляла працівникам поліції про застосування відносно неї фізичного та психологічного насильства з боку потерпілої та свідка ОСОБА_4 , але і підтвердила факт того, що ОСОБА_1 також хотіла написати зустрічну заяву про вчинення правопорушення.

З урахуванням оцінки наявних письмових матеріалів справи суд приходить до висновку, що єдиним документом, з якого вбачається факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення. Однак протокол про правопорушення є процесуальним документом фіксації наявності в діях особи ознак певного адміністративного правопорушення. Протоколом про адміністративне правопорушення визначаються ознаки вчиненого правопорушення, формула обвинувачення, суть інкримінованого правопорушення та межі подальшого судового розгляду. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним беззаперечним доказом, а обставини та факти, зазначені в ньому, мають підтверджуватися доказами, наданими особами, що складали протокол.

Натомість в межах даної справи відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, факт вчинення ОСОБА_1 хуліганських дій у виді вираження нецензурною лайкою, застосування балончику не підтверджується жодним належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом, з якого суд безпосередньо мав би можливість відтворити хронологію всіх обставин та подій вчиненого правопорушення та зробити категоричні висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення і вини в його вчиненні. В межах даної справи підтверджується тільки факт застосування ОСОБА_1 газового балончику. Однак даний факт підтверджується лише з особистих пояснень ОСОБА_1 , яка, як було встановлено судом, використала його для самозахисту від протиправних дій інших осіб.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до презумпції невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, то суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення, не доведені. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок цього судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 173, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя О.В. Рукас