Справа № 466/1643/23
Провадження № 3/466/850/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м.Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Білінська Г.Б., з участю правопорушника ОСОБА_1 та представника - адвоката Фецяка В.Я., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, студента, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,якому роз`яснено права за ст. 268 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №970005 від 13.02.2023 року, 13.02.2023 близько 01:00 год. по вул. Ряснянська-Шевченка під час перевірки документів хамив, нецензурно висловлювався та втікав від працівників поліції, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адмінправопорушення заперечує та пояснив, що 13.02.2023 близько 00 год. перебував зі своїми друзями біля під`їзду житлового будинку в якому проживає. Докуривши вони побачили, що до них наближають група невідомих їм осіб, чисельністю близько 10 чоловік, у зв`язку з чим вони прийняли рішення зайти в під`їзд та піднятися додому. В цей час дані особи почали кричати шоб вони залишались на місці і так як ОСОБА_1 перебував ще на вулиці, він залишився. Наблизившись до нього невідомі йому особи в грубій формі, агресивно вимагали пояснень про те, що він тут робить та чому не реагував на їхню вимогу зупинитись, на що він повідомив, що перебуває біля під`їзду де проживає та жодних вимог зупинитись не чув, а також нікуди не йшов оскільки стояв біля під`їзду курив. Тоді дані особи забіги в під`їзд будинку та силоміць виштовхали з нього, застосувавши фізичну силу його друзів які курили на вулиці разом з ним. На вимоги зупинитись дані особи не реагували, та агресивній формі вимагали в нього документи які посвідчують його особу на що він попросив повідомити хто вони такі і яке право мають щось в нього вимагати. Після цього, дані особи почали себе ще агресивніше поводити та погрожувати затриманням, а також один з даних осіб перед ним демонстрував предмет схожий на пістолет та погрожував застосувати його у разі невиконання його вимог. У зв`язку з такими діями даних осіб, він зателефонував на номер «102» для виклику поліції. Приїхавши на місце події працівники поліції пояснили, що дані особи є членами добровольчого формування самооборони району та прийняли його за осіб які порушували комендантську годину та не реагували на їх вимоги. Однак, незважаючи на перебування працівників поліції дані особи в подальшому себе агресивно поводили, а працівники поліції не реагували на це, у зв`язку з чим, він ще раз викликав працівників поліції які приїхавши на місце події втихомирили даних осіб та проводили зі всіма профілактичні бесіди. Під час спілкування з другим екіпажом поліції йому було запропоновано залишити скаргу за номером телефону «102» на дії працівників поліції, які проігнорували протиправні дії невідомих йому осіб, що він і зробив. Однак, в подальшому на переконання другого екіпажу поліції, які зупинили протиправні дії, ОСОБА_2 скасував скаргу на працівника поліції. Після чого їм повідомлено, що конфлікт вичерпано, всі можуть розходитись по домівкам. Стверджував, що жодних хулігантських дій не вчиняв.

Судом допитаний свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що він перебуває в громадській організації "Народна самооборона Львівщини", під час даної події він знаходився з працівниками поліції біля ЖЕКу. Особам, які перебували біля житлового будинку сказали зупинитися, однак вони почали втікати, свідок прибув останній, не може все описати. Правопорушник вимагав викликати поліцію. Протокол про адмінправопорушення складали на місці, спецзасоби не застосовували.

В судове засідання для допиту в якості свідка викликався ОСОБА_4 , однак до суду не з`явився.

Також судом допитаний лейтенант поліції ДОП СП ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області Лисенко В.В., який склав протокол про адмінправопорушення серії ВАБ №970005 від 13.02.2023 та зазначив, що гр. ОСОБА_1 хамив, зневажливо ставився до працівників поліції та їх вимог . Спокій мешканців будинку порушений не був. Конфлікт був між правопорушником і його знайомими та представниками ТВО і працівниками поліції . Вважає, що своїми діями порушив громадський порядок .

Суд вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правопорушенням за ст. 173 КУпАП є дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З урахуванням положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, в фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 ЄКПЛ.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Натомість, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Згідно положень п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015р. № 1376, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015р. за № 1496/27941, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Відповідно до п.1 Інструкції, отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить вказівки на те, що внаслідок дій гр. ОСОБА_1 було порушено громадський порядок і спокій громадян. Долучений до протоколу рапорт працівника поліції також не містить відомостей про порушення гр. ОСОБА_1 громадського порядку і спокою громадян. До протоколу про адміністративне правопорушення не додано ні пояснення особи, щодо якої складено протокол, ні пояснень потерпілих та свідків.

Єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 970005 від 13.02.2023р., який сам по собі, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, який міститься у постанові від 10 травня 2018 року у справі №760/9462/16-а.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та показань свідків при розгляді протоколу вбачається, що дії правопорушника підпадають під ознаки правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме : злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. Утотожнення особою, що складала протокол, даних ознак з ознаками та складом адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП невірне. Уповноважений працівник поліції при оформленні матеріалу про вчинення адміністративного правопорушення не долучив до протоколу про адміністративне правопорушення жодного доказу на підтвердження обставин, зазначених у протоколі, а також ним формально викладена суть адміністративного правопорушення та у порушення ч. 1 ст. 256, ст. 251 КУпАП не забезпечено належних та допустимих доказів у вказаному провадженні.

Обов`язок по збиранню доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення покладено осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Цього обов`язку працівниками поліції не виконано.

Такі обставини, у їх сукупності, дають підстави для висновку, що направлений до Шевченківського районного суду м. Львова протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП складено без достатніх на те підстав, за відсутності доказів події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23- рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3, частина друга статті 19 Основного Закону України).Конституція Українивизначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина Друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбаченихКонституцією України(частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень ст. ст. 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважаю, що відсутні докази на підтвердження події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. , а, отже, є підстави для застосування наслідків, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП.

За таких обставин, на підставі п.3 ч.1 ст.284 КУпАП суддя виносить постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 40-1, 173, 245, 247, 251-252, 271-272, 280, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г. Б. Білінська