Справа № 212/8025/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Колочко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №995521 від 30 вересня 2023 року, ОСОБА_1 30 вересня 2023 року о 10:30 годині, за адресою: АДРЕСА_1 вдарив кулаком по тулубу свою матір ОСОБА_2 , чим завдав їй фізичного болю та вчинив домашнє насильство фізичного характеру.

В судовому засіданні особам, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268, 269 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП не визнав, суду показав, що 30 вересня о 10:30 годині він не вчиняв домашнього насильства фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , зазначив, що факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності. Пояснив, що 30.09.2023 о 10:30 годині він та його батько перебували вдома, мати не змогла відчинити двері, і двері їй відчиняв батько. Зазначив, що дійсно між ним та матір`ю ОСОБА_2 був конфлікт, однак матір він не бив, а лише хапав її за плечі.

Допитаний в судовому засіданні 16.10.2023 свідок ОСОБА_3 суду показав, що він є батьком ОСОБА_1 та чоловіком потерпілої ОСОБА_2 , пояснив, що 30 вересня 2023 року він та син були вдома, він (свідок) дивився телевізор, а син спав у спальні. Через деякий час син зайшов до нього (свідка) і сказав, що прийшла поліція та сказали, що ОСОБА_2 не пускають в квартиру, що саме розповідала поліції його дружина йому не відомо. Зазначив, що ОСОБА_1 не бив ОСОБА_2 , а лише відштовхнув її руками в плечі.

Допитана в судовому засіданні 07.11.2023 потерпіла ОСОБА_2 категорично заперечувала вчинення її сином ОСОБА_1 відносно неї домашнього насильства, пояснила, що в неї конфлікти з чоловіком, у відношенні сина ОСОБА_1 вона поліцію не викликала. Зазначила, що до сина жодних претензій не має, і син її ніколи не бив та не ображав. Пояснила, що 30.09.2023 їй лише давали підписати якісь документи, вона коли підписували надані документи їх не читала, і таких обставин, які викладені в протоколі та письмових поясненнях вона не повідомляла.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173-2 ч.1 КУпАП полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення 30 вересня 2023 року о 10:30 годині домашнього насильства, яке полягало у тому, що останній вдарив кулаком по тулубу свою матір ОСОБА_2 , чим завдав їй фізичного болю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечував вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пояснюючи, що події викладені у протоколі про адміністративне правопорушення 30.09.2023 не відбувалися. Вказані пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджуються з наданими в судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , і не спростовані матеріалами справи.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що судом не встановлені обставини на підтвердження вчинення ОСОБА_1 30 вересня 2023 року о 10:30 годині інкримінованого йому правопорушення, домашнє насильство, вважаю за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 173-2, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. В. Колочко