Справа № 643/4224/23
Провадження № 3/643/2284/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ

Опис обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 455213 від 13.05.2023, водій ОСОБА_1 13.05.2023 о 09-54 год. керував транспортним засобом «Kia Ceed», державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр-т Героїв Харкова, буд. 267/1 у м. Харкові з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, підвищена жвавість мови. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» відмовився згідно висновку № 1079 лікаря-нарколога.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як порушення вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиція учасників справи

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Трубчанінов С.О. у судовому засіданні просили закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник Трубчанінов С.О. надав письмові пояснення, згідно яких просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування правової позиції стороною захисту зазначено, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 хворіє на пієлонефрит з 1999, крім того має аномалії розвитку сечовидільної системи, через які фізично не мав можливості здати необхідну для дослідження кількість сечі.

Досліджені докази

Крім вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 455213 від 13.05.2023, працівниками поліції надані наступні докази:

- рапорт співробітника поліції від 13.05.2023, згідно якого ОСОБА_1 , перебуваючи в закладі охорони здоров`я, не зміг здати аналізи на стан наркотичного сп`яніння;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу і швидкість реакції № 1079, складений 13.05.2023 Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», згідно якого ОСОБА_1 протягом 3-х год. забезпечити здачу біологічного середовища (сечі) не зміг;

- довідка про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія;

- СД-диск з відеозаписом проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Стороною захисту суду надані наступні докази:

- виписка з медичної карти стаціонарного хворого 1229 від 05.07.2023, згідно якої ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний медичний клінічний центр урології і нефрології ім. В.І. Шаповала» з 16.02.2023 по 21.02.2023 з діагнозом: аномалії розвитку сечовидільної системи; каліковазальна аномалія правої нирки; калікопієлоектазія праворуч; хронічний пієлонефрит;

- копія медичної карти стаціонарного хворого № 1229 на ім`я ОСОБА_1 , сформованої Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласний медичний клінічний центр урології і нефрології ім. В.І. Шаповала», згідно якої ОСОБА_1 госпіталізований 16.02.2023, виписаний 21.02.2023, заключний клінічний діагноз: аномалія розвитку ниркової артерії; каліковазальна аномалія; калікопієлоектазія; хронічний пієлонефрит. Рекомендації: нагляд лікаря-уролога за місцем мешкання. До вказаної медичної карти додані численні аналізи, а також дані комп`ютерної томографії з діагнозом: КТ-ознаки помірної пієлоектазії справа, скоріше за всього за рахунок кутового згибу верхньої третини правового січеточника; гепатомегалія.

За клопотання сторони захисту в якості свідка допитаний ОСОБА_2 , який згідно його пояснень, а також довідки № 58 від 22.09.2023 працює у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25» на посаді лікаря-уролога урологічного відділення з 12.01.1976 по теперішній час.

Свідок ОСОБА_2 надав показання, згідно яких у ОСОБА_1 мається рідке захворювання - аномалія розвитку судин, яка полягає у тому, що одна із судин входить у нирку в неналежному місці, через що перекривається лоханка. Вказана аномалія перешкоджає нирці нормально виробляти сечу. Таким чином, у ОСОБА_1 нирка може виробляти менше сечі, ніж у здорової людини. Ураховуючи наведене, у ОСОБА_1 можуть виникати складнощі з сечовипускання.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами (п. 26, 27 постанови Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 560/751/17).

В ситуаціях, коли нормами КУпАП чітко не врегульовано ті чи інші питання, суди відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 263/10894/2020).

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з критеріїв Енгеля (Engel and Others v. the Netherlands, рішення 8 червня 1976 року, заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), відноситься до «кримінальних» у розумінні ЄСПЛ.

У справах про адміністративні правопорушення застосовується принцип презумпції невинуватості, згідно якого всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (рішення Європейського суду з прав людини від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України»; ст. 62 Конституції України; рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 у справі № 1/34/2010; п. 39 постанови Верховного Суду 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Зміст стандарту доказування «поза розумним сумнівом» розкритий у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 688/788/15-к, від 08.10.2019 у справі № 195/1563/16-к, від 21.01.2020 у справі № 754/17019/17, від 16.09.2020 у справі № 760/23459/17, від 02.12.2022 у справі № 758/1780/17, від 29.11.2022 у справі № 693/1546/14-к, згідно яких такий стандарт доведення означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 (Порядок). Згідно вказаних положень законодавства, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я врегульований розділом ІІІ Інструкції.

Згідно пункту 7 розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Пунктом 12 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Відповідно до п. 13 розділу ІІІ Інструкції, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п. 22 розділу ІІІ Інструкції).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Позиція суду

Як вбачається з Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту співробітника поліції, ОСОБА_1 протягом 3-х год. не зміг забезпечити здачу біологічного середовища (сечі). Вказані дії кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Судом досліджений СД-диски з відеозаписом, наданий працівниками поліції.

З даних відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 багаторазово приходив до вбиральні та намагався здати біологічне середовище (сечу), проте її обсяг виявився недостатнім для проведення аналізу на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, з даних відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, проїхав разом із співробітниками поліції до закладу охорони здоров`я, проте не зміг здати сечу в достатній кількості.

Як вбачається з наданої суду медичної документації та показань лікаря-уролога, який був допитаний в судовому засіданні за процедурою допиту свідка, тобто з попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, у ОСОБА_1 маються захворювання та аномалії розвитку сечовидільної системи, наслідком яких є зменшення обсягу сечі, яка виробляється в організмі ОСОБА_1 , та можливі складнощі з сечовипусканням.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд керується наступними презумпціями. У справі про адміністративне правопорушення суд не має права збирати за власною ініціативою докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 та зобов`язаний розглянути справу в межах отриманих доказів. Обов`язок доведення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення покладений на працівників поліції. Зазначений факт повинен бути доведений поза розумним сумнівом шляхом надання суду належних, допустимих та достатніх доказів, які б виключали будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинене та ОСОБА_1 є винним у вчиненні цього правопорушення. Наявність обставин, які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини ОСОБА_1 .

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відноситься до умисних тобто особа повинна усвідомлювати протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачати її шкідливі наслідки і бажати їх або свідомо допускати настання цих наслідків.

Виходячи із положень ч. 2 ст. 251 КУпАП та змісту стандарту доведення «поза розумним сумнівом», саме на працівників поліції покладений обов`язок спростувати доводи ОСОБА_1 відносно того, що останній не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте з фізіологічних причин (через наявність захворювання сечовидільної системи) не зміг здати необхідну кількість біологічного середовища (сечі).

Особами, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не доведено поза розумним сумнівом, що нездача ОСОБА_1 сечі обумовлена його свідомими умисними діями, спрямованими на ухилення від проведення огляду, а не фізіологічною неспроможністю (через наявність аномалій розвитку та захворювань сечовидільної системи) в конкретний період часу забезпечити здачу необхідної кількості біологічного середовища (сечі).

Крім того, суд звертає увагу, що вказаними вище положеннями Інструкції прямо передбачено можливість дослідження, крім сечі, й інших біологічних середовищ таких як слина, змиви з поверхні губ, кров тощо.

Між тим зразки вказаних біологічних середовищ ОСОБА_1 здати не пропонували, хоча з технічної точки зору їх отримання, як вбачається, є простішим та не потребує активної участі обстежуваної особи.

Керуючись принципом верховенства права, а також засадами справедливості судового розгляду, які закріплені в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для покладення на ОСОБА_1 відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за вказаних вище обставин.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту працівника поліції відносно того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, судом відхиляються, оскільки з досліджених судом доказів, в тому числі об`єктивних даних відеозапису, який наданий представниками поліції, вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював відмову від проходження такого огляду, а навпаки намагався забезпечити здачу біологічного середовища.

Ураховуючи наведене та надані стороною захисту докази, згідно яких ОСОБА_1 страждає на аномалії та захворювання сечовидільної системи, суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Аналогічні висновки щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях особи, яка не змогла здати сечу, викладені в постановах Миколаївського апеляційного суду від 06.08.2021 у справі № 488/1553/21, Полтавського апеляційного суду від 15.09.2022 у справі № 953/16004/21, Вінницького апеляційного суду від 07.03.2023 у справі № 149/3485/22.

Керуючись ст. 130, 247, 251-252, 279, 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов