ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1783/23Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М.
Провадження № 33/817/536/23 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

його захисника адвоката Зембри Є.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Зембри Є.Й. на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Згідно даної постанови, 08.07.2023 року о 13 год. 42 хв. ОСОБА_1 в с.Кушлин по вул.Сіножаття, керував т/з ВАЗ2105, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці за допомогою технічного приладу газоаналізатора Алкотест 6810. Проба позитивна 0,54% проміле. З результатом був згідний, від проходження додаткового огляду в лікувальному закладі відмовився. Від керування відстороненний, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, а оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, судом не з`ясовано усі обставини справи.

Свої доводи мотивує тим, що працівники поліції його не зупиняли і він керував автомобілем поза межами населеного пункту, тому у нього не було обов`язку подавати світловий покажчик повороту чи проходити огляд на стан сп`яніння, а постанова про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення ПДР України ним оскаржена.

Зазначає, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не є належними доказами вини ОСОБА_1 , а огляд на стан сп`яніння проведено із порушеннями.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без участі останнього, з урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №497938 від 08.07.2023 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції, пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6810 №0533, останнє калібрування якого здійснювалось 13.04.2023 року.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме результатами тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатор Alcotest , згідно з якими рівень алкоголю в крові становив 0,54 %о.

Огляд ОСОБА_1 проводився працівниками поліції за допомогою засобу вимірювальної техніки Drager Alcotest 6810 №ARCD0533, тип якого затверджено Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики та який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У7887-07, що вбачається із сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-МІ/1-96-2007 від 10.07.2007 року, долученого до матеріалів справи.

Згідно Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями №1747 від 13.10.2016 року міжповірочний інтервал для газоаналізаторів встановлений строком на 1 рік, тому результати огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 з повіркою приладу чинною до 13 квітня 2024 року, що вбачається з свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П51QM037308323 від 13 квітня 2023 року, є належним доказом у справі.

Також не знайшли свого підтвердження посилання апелянта на не зазначення в протоколі приладу, за допомогою якого здійснювався огляд. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №497938 від 08.07.2023 року зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу Alcotest 6810 (а.с.2).

Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 ..

Долучені відеозаписи відображають події щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зі згоди водія та результат огляду- 0,54 ‰ .

Вказаний відеозапис є належним доказом, оскільки на ньому чітко зафіксований факт проходження огляду на стан сп`яніння та встановлення факту перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, вказані обставини ОСОБА_1 у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Отже, матеріалами справи встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків при проведенні огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.

З долученого до матеріалів справи відеозапису, на якому зафіксовано процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції, вбачається, що останній беззаперечно погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. З результатом, визначеним технічним приладом газоаналізатора «Alcotest DRAGER 6810» - 0,54 ‰ (проміле) ОСОБА_1 був ознайомлений та погодився із його результатом, а також відмовився пройти такий у медичному закладі, тому відсутні підстави для визнання такого огляду недійсним.

Крім того, ОСОБА_1 під час спілкування з патрульними поліцейськими сам повідомив, що вживав алкоголь зранку.

Доводи апеляційної скарги про неналежність доказу відеозапису з нагрудної камери працівників полії, у зв`язку із відсутністю у протоколі про адмінправопорушення відмітки про їх використання, суд вважає неспроможними, виходячи з наступного.

Так, вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення викладені в ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395.

Проте вказаними нормами не передбачено обов`язкове внесення до протоколів про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, в тому числі і за ст. 130 КУпАП України, інформації щодо технічного засобу, яким здійснювався технічний запис.

Відповідно до п. 1.3 Розділу І "Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» (далі - Інструкція) затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції.

А відтак, чинний КУпАП не визначає обов`язку зазначати в протоколі про адміністративне правопорушення саме марку нагрудної камери, а в апеляційній скарзі не зазначено доводів щодо використання нагрудної відеокамери (відеореєстратора) патрульної поліції з порушенням вище вказаної Інструкції.

Крім того, відповідно до виписаних у статтях 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Таким чином, відсутність відмітки у протоколі про адмінправопорушення марки та серійного номера нагрудної відеокамери працівника поліції, відеозапис з яких долучено до матеріалів справи, не може бути наслідком визнання зазначеного доказу неналежним.

Вимоги щодо оформлення протоколів про адміністративні правопорушення органами поліції встановлено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 01 січня 2015 за № 1496/27941 (далі -Інструкція №1376).

Зокрема, розділом ІІ вказаної Інструкції №1376 визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, форму якого затверджено відповідним додатком, складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом із проставленням серії та номера, в якому не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Тобто, вищевказані положення КУпАП та Інструкції №1376 визначають правила допустимості і відповідності доказів, що є гарантом їх достовірності та істинності.

Отже, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №497938 від 08.07.2023 року відповідає вимогам, встановленим статтею 256 КУпАП та Інструкції №1376, є належним, допустимим та достовірним доказом у справі, який сумніву в суду не викликає.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції надали ОСОБА_1 «Alcotest DRAGER 6810», без належного здійснення контрольної проби повітря, а тому могли зробити певні маніпуляції з цим приладом, є безпідставними, оскільки згідно з інструкцією до даного приладу Alcotest Drager 6810 під час здійснення автоматичного відбору проби потрібно вставити новий мундштук у тримач, увімкнути прилад, продути у нього та дочекатись результату виміру. Здійснення наведених апелянтом дії з приладом перед його застосуванням інструкцією не передбачено.

Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави огляду, вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Апелянт зазначає про те, що відсутні дані на підтвердження факту обов`язку проходити ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння, так як він автомобілем на автодорозі не керував, а рухався по польовій дорозі, що доводиться рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 19.09.2023 року, відповідно до якого скасовано постанову поліцейського про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінправопорушення за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП та провадження у справі закрито.

Такі доводи апелянта є неспроможними, виходячи з наступного.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.08.2023 року, предметом оскарження ОСОБА_1 була постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 619244 від 08.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за порушення ним ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що на підставі аналізу наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про те, що позивач ОСОБА_1 керував автомобілем, однакв матеріалах справи відсутні докази про наявність зупинки транспортного засобу в населеному пункті та за наявності дороги, зміни напрямку руху транспортного засобу і необхідності увімкнення покажчика повороту.

Отже, вказаною постановою суду скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення, однак встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9"а" Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота; -порушення координації рухів; -порушення мови; - виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; - поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 липня 2023 року поліцейським СРПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області щодо ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №619244, згідно якої останній керував автомобілем та при зміні напрямку руху не увімкнув відповідний показчик повороту, чим порушив 9.2 ПДР України, а також був відсутній діючий поліс обов`язкового страхування власників наземних ТЗ, чим порушив п.2.1 ПДР України, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП.

В процесі складання даної постанови у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що було повідомлено останнього, а тому працівники поліції мали законні підстави щодо складання зазначеної постанови, що ними і було зроблено.

При цьому на місці події ОСОБА_1 жодного разу не заперечував, що керував транспортним засобом та допустив порушення ПДР України, а також підтвердив факт вживання алкоголю.

Разом з тим, скасування в подальшому постанови поліцейського про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП, не може бути наслідком встановлення відстуності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за порушення ним вимог п.2.9а ПДР України, вимог якого останній не виконав.

Посилання захисника на правове обґрунтування за положеннями Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) не може бути застосоване у справах про адміністративні правопорушення, які розглядаються за положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, у зв`язку із чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Зембри Є.Й. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Зембрі Є.Й. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Зембри Є.Й. залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя