Справа № 466/5458/23 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 33/811/1312/23 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Швеця Д.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Швеця Дмитра Юрійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 7 серпня 2023 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч ) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою судді, 13 травня 2023 року о 23 год. 17 хв. у м. Львові по вул. Космічна, 26, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «BMW 520» з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, адвокат Швець Д.Ю. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 7 серпня 2023 року та винести нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржена постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зокрема, вказує, що пропозиція проходження огляду на стан сп`яніння відбувалася без залучення двох свідків та без забезпечення безперервної відеофіксації процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, як вбачається з матеріалів справи та підтверджувалось свідком ОСОБА_2 , допитаним у суді першої інстанції, але не згаданим в оскарженій постанові, ОСОБА_1 в ніч з 13 травня 2023 року на 14 травня 2023 року не здійснював керування транспортним засобом. Відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння і була пов`язана з тим, що він, як особа, яка не здійснювала керування транспортним засобом, не зобов`язаний проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Апелянт звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені в ОСОБА_1 13 травня 2023 року о 23 год. 17 хв., в тім жодної відеофіксації у цей час не відбувалося.

Як зазначає адвокат, працівники поліції не зупиняли транспортного засобу марки «BMW 520», на момент їхнього приїзду вказаний засіб був припаркований. Більше того, допитаний за заявою ОСОБА_1 свідок підтвердив, що саме він, а не ОСОБА_1 , в ніч з 13 травня 2023 року на 14 травня 2023 року здійснював керування транспортним засобом. Натомість свідок ОСОБА_3 у своїх поясненнях зазначив, що бачив лише транспортний засіб та чоловіка близько 30 років. Як вбачається з наявного у матеріалах справи відео, враховуючи темну пору доби та тоновані вікна у т.з. «BMW 520», встановити особу, яка керувала транспортним засобом, свідок ОСОБА_3 не міг. Таким чином, у матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б дали змогу стверджувати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а відтак у цьому випадку відсутній суб`єкт адміністративного правопорушення, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Швець Д.Ю. підтримали вимоги апеляційної скарги та просили таку задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 травня 2023 року серії ААБ №053979 (а.с. 1), 13 травня 2023 року о 23 год. 17 хв. у м. Львові по вул. Космічна, 26, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «BMW 520» з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з рапортом інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП Я.Бавус (а.с. 6), 13 травня 2023 року о 23:20 год. їхній екіпаж отримав виклик на службовий планшет «ДТП без травмованих», у якому повідомлялось, що т.з. «BMW 520», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з т.з. «Fiat Ducato», д.н.з. НОМЕР_2 , та покинув місце ДТП. Провівши розшукові заходи, виявили транспортний засіб, причетний до ДТП, за адресою: м. Львів, вул. Господарська, 19. На місце виявлення автомобіля «BMW 520» було запрошено свідка ДТП, який підтвердив, що цим транспортним засобом під час ДТП керував ОСОБА_1 , 1999 р.н. У ході спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився. Було складено протоколи за ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У своїх письмових поясненнях на місці події свідок ОСОБА_3 зазначив, що 13 травня 2023 року о 23:17 год. у м. Львові по вул. Космічній, 26, він, ОСОБА_4 , був свідком ДТП. Водій автомобіля «BMW 520», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем, що був припаркований. Водій автомобіля «BMW» здавав заднім ходом та здійснив зіткнення. В цей момент він підійшов до водія, але він продовжив рух заднім ходом в напрямку вулиці Збоїща, а далі в напрямку вул. Полтв`яна. Він встиг записати номер автомобіля «BMW» та на світлі запам`ятав водія. Він виглядав віком близько 30 років, був одягнений у світлий одяг та кепку. За короткий час з ним сконтактувались працівники поліції та попросили під`їхати на впізнання водія цього транспорту. Прибувши на місце зупинки транспортного засобу, він впізнав водія автомобіля, який вчинив ДТП. Водій вказаного транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, хоча у нього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка вимова, нечітка хода, порушена координація рухів(а.с. 5).

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються і долученим до матеріалів справи відеозаписом, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Крім цього, вказаним відеозаписом спростовуються також доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, таким користувалась інша особа, яка пригнала йому вказаний автомобіль, оскільки у момент, коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_1 перебував в автомобілі один. Під час повідомлення йому працівником поліції про ДТП, ОСОБА_1 зазначив, що він нікуди не їхав. На слова інспектора про те, що якби автомобіль нікуди не їхав, то він не був би учасником ДТП, ОСОБА_1 відповів ствердно.

Факт вчинення ДТП і залишення водієм місця ДТП, що стало підставою для розшуку автомобіля «BMW 520», д.н.з. НОМЕР_1 , та, як наслідок, висловлення поліцейським ОСОБА_1 вимоги пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, підтверджується постановами судді Шевченківського районного суду м. Львова від 7 серпня 2023 року, залишеними без змін постановами Львівського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року та 13 жовтня 2023 року.

Окрім того, факт перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу «BMW 520», д.н.з. НОМЕР_1 , у момент дорожньо-транспортної пригоди підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_3 , який також упізнав останнього на місці виявлення його автомобіля.

При цьому хоча наявний в матеріалах справи відеозапис є фрагментарним, водночас на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких підстав для обмови свідком і працівниками поліції ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції не встановлено. До того ж, як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 дії працівників поліції не оскаржував та у правоохоронні органи з приводу надання свідком ОСОБА_3 неправдивих свідчень не звертався.

В той же час, не ґрунтуються на матеріалах справи покликання апелянта на пояснення свідка ОСОБА_2 , що саме він керував транспортним засобом «BMW 520», д.н.з. НОМЕР_1 , у момент ДТП, оскільки такі суперечать іншим матеріалам справи. Більше того, на місці виявлення його автомобіля ОСОБА_1 не вказував на свідка ОСОБА_2 як на особу, що керувала вказаним транспортним засобом. Цього свідка не було разом з ОСОБА_1 у момент, коли приїхали працівники поліції. Такий не з`явився і у момент складення протоколів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 .

За таких обставин, вказану версію апеляційний суд розцінює як обрану ОСОБА_1 лінію захисту, спрямовану на уникнення відповідальності за вчинене.

Стосовно виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу серії ААБ №053979 від 14 травня 2023 року (а.с. 1) вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_1 були: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Про такі ознаки у своїх поясненнях вказував також і свідок ОСОБА_3 (а.с. 5).

Наведене стало підставою для висловлення поліцейським вимоги ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, що відповідає вимогам п. 2.5 ПДР, а також положенням Інструкції №1452/735.

Так, пунктом 2.5 ПДР визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому покликання апелянта на те, що працівники поліції не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки у цьому випадку екіпаж патрульної поліції здійснював розшукові заходи через повідомлення про вчинення дорожньо-транспортної пригоди та залишення водієм місця події, відтак зупинка автомобіля «BMW 520», д.н.з. НОМЕР_1 , у порядку ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» не здійснювалась.

Інші доводи апеляційної скарги не містять покликання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 7 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Швеця Дмитра Юрійовича в його інтересах - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк