Справа № 308/2531/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Бирковича О. І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/570/20, за апеляційною скаргою захисника-адвоката Бирковича О. І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 187224 від 05.03.2020 та постанови судді від 01.06.2020 вбачається, що 05.03.2020 о 16 год 05 хв, на 801 км а/д М-06 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки MINI COOPER д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння обличчя, уповільнена реакція зіниць на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 374379 від 10.03.2020 ОСОБА_1 10.03.2020 о 03 год 55 хв в м. Ужгороді вул. Капушанська, 152/1, керував транспортним засобом марки MINI COOPER д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: відсутня реакція зіниць на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога відмовився у присутності двох свідків. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Биркович О. І. просить постанову судді від 01.06.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційних

-2-

вимог вказує про незаконність постанови суду першої інстанції та проведений розгляд без належного з`ясування фактичних обставин справи, в тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також працівників поліції та ряду свідків, про виклик і допит яких клопотала сторона захисту. Окрім того, судом першої інстанції в порушення вимог закону після судового розгляду рішення у формі постанови не було винесено та на адресу правопорушника не надіслано. У протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відсутня підстава зупинки транспортного засобу та фактичні докази такої зупинки. Також, допущені під час запровадження справи щодо ОСОБА_1 порушення ст. 268 КУпАП, зокрема, не роз`яснення йому прав в тому числі і права користуватись послугами адвоката. Працівниками поліції порушено порядок оформлення адміністративних матеріалів, зокрема, відсутність у поясненнях свідків обставин та підстав зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, також відсутні паспортні дані, на підставі яких встановлені особи свідків. ОСОБА_1 не надіслано та не надано на руки копій процесуальних документів, складених поліцейськими. Окрім того, стверджує про відсутність доказів того, що виявлені у ОСОБА_1 ознаки є саме ознаками наркотичного, а не алкогольного сп`яніння, а також відсутність доказів, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 . Судом безпідставно проігноровано подане стороною захисту клопотання про повернення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання через їх оформлення з грубим порушенням норм чинного законодавства.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Бирковича О. І. які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цим вимогам постанова судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2020 відповідає не в повній мірі.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

-3-

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 05.03.2020 о 16 год 05 хв на 801 км а/д М-06 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки MINI COOPER д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння обличчя, уповільнена реакція зіниць на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Дії громадянина ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Незважаючи на заперечення захисником Бирковичем О. І. вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, така доведена наступними доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 187224 від 05.03.2020; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в присутності яких зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, розпискою ОСОБА_5 про зобов`язання доставити транспортний засіб за місцем проживання власника від 05.03.2020 та належним чином завіреною копією постанови серії ДПО18 № 604372 від 05.03.2020 про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Окрім того встановлено, що 10.03.2020 о 03 год 55 хв в м. Ужгороді, вул. Капушанська, 152/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки MINI COOPER д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: відсутня реакція зіниць на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доведена доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 374379 від 10.03.2020; поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленого законом

-4-

порядку, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, розпискою ОСОБА_1 про зобов`язання не керувати транспортним засобом від 10.03.2020 та копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 599169 від 10.03.2020 про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При розгляді справи, апеляційний суд враховує, що згідно п.1.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак наркотичного сп`яніння, окрім інших, віднесено: почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло, , тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія ОСОБА_1 05.03.2020 та 10.03.2020.

Всупереч доводів апеляційної скарги захисника-адвоката Бирковича О. І., у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, від проходження яких правопорушник відмовився, про що зазначено у протоколах про адміністративне правопорушення від 05.02.2020 та 10.03.2020.

Всупереч доводів апеляційної скарги захисника, під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектори взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Закарпатській області Кохан Ю. Ю. та Садварій В. В. були упередженими при складанні протоколів щодо ОСОБА_1 , і що в них були підстави фальсифікувати такі. Тому, суд приходить до висновку, що вказані інспектори при виконанні своїх функціональних обов`язків діяли в межах наданих їм повноважень, протоколи ними складено згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що висновки суду зроблено формально і такі не відповідають фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження і такі відхиляються.

Крім того, апеляційний суд оглянув відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння 05.03.2020 та 10.03.2020.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, що ставились йому за провину.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника Бирковича О. І. щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

На переконання апеляційного суду є безпідставним також і посилання захисника-адвоката Бирковича О. І. на відсутність в матеріалах об`єднаної справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки постановою серії ДПО18 № 604372 від 05.03.2020 про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП,

-5-

стверджується, що ОСОБА_1 05.03.2020 керував транспортним засобом з не пристебнутим паском безпеки та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 «а», 2.3 «в» Правил дорожнього руху України, та постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 599169 від 10.03.2020 про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, згідно якої ОСОБА_1 10.03.2020 в порушення вимог п. 2.3 «в» Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом з не пристебнутим паском безпеки.

Доводи апеляційної скарги про допущення працівниками поліції при оформленні матеріалів ряду порушень також є безпідставними.

Зокрема, у протоколах про адміністративне правопорушення серії ОБ № 187224 від 05.03.2020 та серії ДПР18 № 374379 від 10.03.2020 зазначено: дату і місце їх складання; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівників поліції, які склали протоколи; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; місце, час вчинення і суть адміністративних правопорушень; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дані правопорушення; дані про свідків; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. У протоколах містяться підписи поліцейських, які склали протоколи, та свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 . Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень на підставі ст. 63 Конституції України, а також роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчать наявні у відповідних графах протоколів підписи.

Таким чином, протоколи про адміністративне правопорушення від 05.03.2020 та 10.03.2020 складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженими на такі дії працівниками поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Посилання захисника-адвоката Бирковича О. І. в апеляційній скарзі на те, що судом при прийнятті рішення порушено право на захист та інші процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи про адміністративні правопорушення та постанови суду вбачається, що вимоги закону щодо дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не викликав і не допитав усіх свідків у справі, апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують факт порушення ОСОБА_8 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_8 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, не підлягають до задоволення доводи захисту про відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_8 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, оскільки згідно відеозаписів з боді-камер поліцейських від 05.03.2020 та 10.03.2020, чітко вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факт його відмови у проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, апеляційний суд констатує, що згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

-6-

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебувало на розгляді дві справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема від 05.03.2020 та 10.03.2020, які об`єднані в одне провадження, про що свідчить відповідна постанова суду від 01.06.2020.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 187224 від 05.03.2020, 10.03.2020, повторно вчинив дії, які мають ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої визначає склад правопорушення, який полягає у повторному протягом року вчиненні будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Між тим, у справі відсутні докази які могли давати підстави для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки щодо ОСОБА_1 жоден з протоколів за ч. 2 ст. 130 КУпАП не складався за кваліфікуючою ознакою повторності, а тому і судовий розгляд повинен був відбуватись тільки в межах висунутого в протоколах твердження про вчинені адміністративні правопорушення. Одночасна наявність, в даному випадку, іншого протоколу про адміністративне правопорушення за інше правопорушення, складеного за тією ж самою статтею, не давали суду підстави для збільшення обсягу обвинувачення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за дії які йому за провину не ставилися органами поліції.

Матеріали справи не містять доказів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протягом року з дня вчинення вищевказаних адміністративних правопорушень, такі відомості відсутні і у протоколах від 05.03.2020 та 10.03.2020.

Таким чином, оскільки протоколи про адміністративні правопорушення серії ОБ № 187224 від 05.03.2020 та серії ДПР 18 № 374379 від 10.03.2020 відносно ОСОБА_1 були складені за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП є неправильною. Отже, суд першої інстанції неправильно кваліфікував дії ОСОБА_1 та визнав його винним саме за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до переконання про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 130 на ч. 1 ст. 130 КУпАП та зміни накладеного адміністративного стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого постанова судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2020 підлягає до зміни, а апеляційна скарга до часткового задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що захисником не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Бирковича О. І. задовольнити частково.

-7-

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2020 щодо ОСОБА_9 в частині кваліфікації дій та накладення адміністративного стягнення змінити.

Вважати ОСОБА_9 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ст. 36 цього Кодексу накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

В решті постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2020 щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя