Справа № 205/3459/23
Провадження № 3/205/2023/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює в АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі», за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом серії ААД № 249236 від 22.03.2023 року водій ОСОБА_2 22.03.2023 року о 12 годині 36 хвилин в м. Дніпро на перехресті вул. Мічуріна та пр. С. Нігояна, керуючи автомобілем «ВАЗ 211120ЗНГ», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час руху по другорядній дорозі на перехресті не надала перевагу в русі автомобілю «Kia Cerato», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , яка навчається водінню транспортними засобами в присутності спеціаліста з підготовки водіїв ОСОБА_4 , та який рухався по головній дорозі, через що здійснила з ним зіткнення. Внаслідок ДТП обом транспортним засобам завдано механічні пошкодження та заподіяно матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала щодо наявності її вини у скоєнні ДТП. Пояснила, що, рухаючись по вул. Мічуріна в бік пр. С.Нігояна, під`їжджаючи до вищевказаного перехрестя, зупинилася для пропуску транспортних засобів, які рухались головною дорогою, заздалегідь побачила автомобіль «Kia Cerato», державний номерний знак НОМЕР_3 , який увімкнув правий поворот, тобто на вул. Мічуріна. Переконавшись у безпеці руху, ОСОБА_1 почала рух на пр. С. Нігояна, але в цей час «Kia Cerato» змінив траєкторію руху, не вимикаючи повороту, та продовжив рух пр. С. Нігояна. У результаті зазначеного сталася ДТП.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що проводив практичне заняття по водінню з учнем ОСОБА_3 . Під час переїзду перехрестя пр. С. Нігояна та вул. Мічуріна, транспортний засіб, рухаючись з другорядної дороги, не надав переваги в русі автомобілю «Kia Cerato» та скоїв ДТП. ОСОБА_4 як інструктор по водінню слідкував за напрямком руху та сигналами транспортного засобу, однак, поворот, як зазначила ОСОБА_1 , перед перехрестям та безпосередньо на ньому не був ввімкнений, здійснювати поворот водій не планував.

Дослідивши матеріали справи суддя дійшов наступного висновку.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Згідно із ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Пунктом 16.11. Правил дорожнього руху встановлено, що На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Попри невизнання вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, її вина підтверджується дослідженими письмовими доказами: протоколом серії ААД № 249236 від 22.03.2023 року, схемою місця ДТП, її поясненнями та поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких автомобіль «ВАЗ 211120ЗНГ», державний номерний знак НОМЕР_2 , виїхав на пр. С. Нігояна з другорядної дороги (вул. Мічуріна), автомобіль «Kia Cerato», державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснював рух прямо головною дорогою по пр. С. Нігояна.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суддя доходить висновку, що докази, що містяться в матеріалах справи, є належними та допустимим, які у своїй сукупності доводять факт порушення ОСОБА_1 п. 16.11 Правил дорожнього руху, а в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, який вірно кваліфікований за ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безсумнівними, належними, допустимими, а також такими, що доповнюють одне одного, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Отримання особою посвідчення водія та, як наслідок, набуття статусу водія як учасника дорожнього руху та права керувати транспортними засобами, одночасно є передумовою для виникнення у нього, як водія, обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність пов`язана із використанням транспортних засобів, чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави. За таких обставин, отримавши статус водія ОСОБА_1 одночасно взяла на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 , оскільки вбачаються розбіжності в наданій нею інформації щодо події, яка відбулася, та поясненнями, які надав ОСОБА_4 . Належних та допустимих доказів на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 суду не надано, крім того, пояснень свідків, фото чи відео доказів матеріали справи не містять.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно із ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не порушено.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, суддя доходить висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, оскільки такий вид адміністративного стягнення для правопорушника є достатнім і необхідним для її виховання.

Згідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись Правилами дорожнього руху, ст. ст. 401, 124, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: Наталія Георгіївна Остапенко