Справа № 298/772/23
Номер провадження 3/298/624/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с.Дора Івано-Франківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №012399 від 9 травня 2023 року, складений начальником 1ГІПК віпс (тип А) впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) щодо ОСОБА_1 .

Вивчивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та приєднані до нього матеріали, суддя приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід повернути для належного оформлення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. На підставі цих вимог закону, а також ст.ст.251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази вини особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положення статті 256 КУпАП визначають основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. У ньому, окрім іншого, повинні бути викладені: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вищенаведеним вимогам.

За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог ст. 9 та ст. 12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року.

Проте протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №012399 від 9 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 не містить жодної правової кваліфікації дій правопорушника, не зазначено жодної статті КУпАП, за якою підлягають кваліфікації дії інкриміновані ОСОБА_1 , і така невідповідність протоколу вимогам ст.256 КУпАП порушує право на захист особи, відносно якої такий протокол складено, тобто особі інкриміновано вчинення правопорушення без зазначення тієї чи іншої статті, що свідчить про неконкретність обвинувачення.

Вирішуючи питання у відповідності до положень до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що в порушення положень ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не містить правової кваліфікації скоєного адміністративного правопорушення.

Крім цього, при викладенні суті правопорушення відповідною посадовою особою не зазначено ні дати, ні часу вчинення такого.

З досліджених матеріалів суддею встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №012399, складеному відносно ОСОБА_1 , міститься посилання на спрацювання бази даних «Ризик Перетин», при цьому до матеріалів справи не додано витягу з такої, що унеможливлює дослідження обставин щодо перетинання ОСОБА_1 кордону України на виїзд та в`їзд.

Крім цього, вказуючи на те, що в паспортному документі наявна відмітка про в`їзд до Угорщини 12.08.2022 року, посадовою особою не зазначено обставин того, як ОСОБА_1 , незаконно перетнувши кордон України в пункті пропуску, міг безперешкодно здійснити офіційний в`їзд через пункт пропуску на територію іншої країни.

У матеріалах справи відсутні відомості щодо здійснення службової перевірки стосовно даного факту, і чи така мала місце взагалі. Інкримінуючи ОСОБА_1 незаконний перетин кордону України на виїзд з України, посадовою особою не зазначено, коли мав місце такий перетин, а отже не конкретизовано дати вчинення правопорушення, не зазначено, що послугувало причиною відсутності в базі даних відомостей щодо перетину останнім державного кордону на виїзд з України, де і в який спосіб ОСОБА_1 перетнув кордон на виїзд з України, чи встановлювались дані обставини, які дії були проведені, в який спосіб було встановлено, що ОСОБА_1 незаконно перетнув кордон, чи не є відсутність в базі даних відомостей щодо перетину ОСОБА_1 на виїзд з України наслідком неналежного виконання службовою особою своїх повноважень.

Слід зазначити, що доступ до баз даних Державної прикордонної служби є обмеженим для громадян, і доступ до такої бази мають лише представники цієї служби, інформація про перетин громадянином державного кордону вноситься до відповідної бази даних саме службовою особою Державної прикордонної служби. Громадяни в свою чергу позбавлені можливості перевірити внесення інформації про перетин ними кордону до відповідної бази даних.

З наданих суду матеріалів неможливо встановити дати вчинення правопорушення, а у зв`язку з відсутністю правової квалілфікації інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, відсутністю відомостей щодо проведення службової перевірки по даному факту, через відсутність в матеріалах справи витягу з бази даних «Ризик» не можливо встановити всі фактичні обставини справи. Вказані недоліки перешкоджають розгляду справи по суті.

Суд наголошує, що положеннями КУпАП не передбачено право суду самостійно визначати суть вчиненого адміністративного правопорушення або вносити зміни до протоколів про адміністративні правопорушення, які складені уповноваженими особами, уточнювати і відредактовувати протоколи з цього питання самостійно суд змоги не має.

ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Вирішуючи справу, суддя виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд приходить висновку, що передчасним буде вирішувати по суті та приймати постанову з остаточним процесуальним рішенням у цій справі, протокол не може бути розглянутий по суті суддею без усунення порушень, допущених при оформленні матеріалів, оскільки неповнота передбачених законом даних унеможливлює надання належної правової оцінки викладеним у протоколі обставинам.

За змістом ст.278 КУпАП при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному органу, що порушив провадження в адміністративній справі на дооформлення.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені, в тому числі без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14).

Враховуючи існуючу необхідність в усуненні зазначених недоліків, відповідно до ст.ст. 256, 278 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повертається для належного оформлення.

При цьому, суд звертає увагу, що доопрацьовану справу про адміністративне правопорушення необхідно повернути до суду з урахуванням вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 256, 268, 277, 278, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 повернути відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Зизич В.В.