Постанова

Іменем України

01 травня 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/408/23

провадження № 3/578/277/23

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР А. І.розглянув у приміщенні суду в смт Краснопілля Сумської області справу про адміністративне правопорушення стосовно гр. ОСОБА_1 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Вишневе Тростянецького району Сумської області Україна; громадянство: України; місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не працює, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

та установив:

З протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАВ № 866764 від 28.02.2023 випливає, що гр. ОСОБА_2 допустила неналежне виконала своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , веде антисоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, створила неналежні санітарно - гігієнічні умови для проживання дитини, що виявлено 28.02.2023о 14:00 год. за АДРЕСА_1 . Своїми діями ОСОБА_4 порушує визначені статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Розгляд справи призначався на 30.03.2023,01.05.2023.

На засідання суду 01.05.2023 ОСОБА_4 не прибула, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином шляхом доставки судового повідомлення у додатку Viber /ас 15/, про причину неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення проведення судового засідання не надійшло.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також - КУпАП/, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 184 КУпАП, не є обов`язковою.

Суддя уважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; письмові поясненнями від ОСОБА_5 за 28.02.2023; АКТ обстеження умов проживання від 28.02.2023та фотофакти до нього; СВІДОЦТВО ПРО НАРОДЖЕННЯ стосовно ОСОБА_3 , суд встановив такі обставини.

ОСОБА_2 записана матір`ю ОСОБА_3 , дата та місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , село Осоївка Краснопільського району Сумської області Україна.

ОСОБА_4 та її син проживають за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 не вживає заходів для створення належних умов для проживання неповнолітньої дитини, зловживає спиртними напоями.

Національне законодавство. Мотиви суду

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відтак, батьки неповнолітнього можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до вимог стст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

З огляду на викладене, вина ОСОБА_5 доведена поза розумним сумнівом і її дії за частиною першою статті 184 КУпАП як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітньої дитини, поліцейським уповноваженого підрозділу поліції кваліфіковані вірно.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суддя не вбачає.

Доказів же, що спростовували б винність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, в порушенні вимог Закону, суду не надано.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією частини першої статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене, характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, у відповідності до вимог статті 33 КУпАП вважаю за можливе піддати ОСОБА_6 адміністративному стягненню в межах санкції обвинувачення у виді штрафу. Підстав для застосування іншого виду стягнення суддя у справі не вбачає.

Призначене судом адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується до ОСОБА_5 з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що узгоджується з приписами статті 23 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом статті 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Керуючись статтями 23, 33, 401, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Краснопільський районний суд сумської області, -

Постановив:

ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати її за цим законом адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят / гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що згідно пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» на день розгляду справи становить 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/ правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. І. КОСАР