Справа №522/5342/23
Провадження № 3/522/4502/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Попревич В.М., секретар судового засідання Бабалунга О.М., за участі особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Дорошенка С.О., розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з 1-го взводу 3-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянин України, працює в ТОВ «Терра Прайм», який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

-за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №413763 від 18 лютого 2023 року, 18 лютого 2023 року о 23 годині 05 хвилин водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом Lexus LX 570 р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, згідно із результатом огляду, який проводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру Drager 7510 результат 0,59 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, суду пояснив, що автомобіль стояв припаркований. У вечірній час він спустився до авто, але не керував ним, а просто знаходився всередині. Через деякий час до нього підійшли поліцейські та попросили пройти огляд на стан сп`яніння.

Захисник надав письмові пояснення, відповідно до яких, ОСОБА_1 не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки він транспортним засобом не керував, та і у наданих відеозаписах немає зафіксованого моменту керуванням авто. Факт перебування в салоні автомобіля, припаркованого поруч із домом, у стані алкогольного сп`яніння, не може вважатись доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, які долучені до протоколу, заслухавши пояснення особи, дійшов до висновку, про таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається із долучених доказів, підставою для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння слугували такі ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, та поведінка, що не відповідає обстановці.

Статтею 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Аналіз наведених положень чинного законодавства дає право дійти висновку, що притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно надати відповідь на такі питання: чи керувала особа транспортним засобом, та яким чином це підтверджується; чи були підстави вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; чи дотримано поліцейськими вимог Інструкції та КУпАП під час проведення огляду та при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Із долучених відеозаписів судом встановлено таке.

О 23:05 18 лютого 2023 року, відео розпочинається із моменту, як ОСОБА_1 сідає до салону автомобіля, який стоїть на при домовій території буд., звідки дістає документи. Вході спілкування із поліцейськими ОСОБА_1 питає, чи можна заїхати автомобілем у двір, на що поліцейський відповів: нехай стоїть так, вона нікому не заважає.

Під час спілкування із іншою поліцейською, оператор бодікамери 473730, повідомив, що їм мабуть буде необхідний «Драгер», і запитує її чи немає в ОСОБА_1 перегару.

ОСОБА_1 не заперечував проти огляду, та повідомив, що він не вживав алкогольні напої, а особи, які пропонують йому пройти огляд будуть розчаровані. При цьому перед початком огляду поліцейські не роз`яснили, що огляд може бути пройдений у медичній установі, а також не встановили і не повідомили особу, які підстави для проходження такого огляду.

Після проходження огляду, під час складення та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, о 23.20, поліцейський в ході спілкування із іншою поліцейською вирішують, які були підстави для його проведення. При цьому, поліцейський вказує, «нехай буде порушення мови».

На підтвердження вини поліцейські надали тільки матеріали відеозаписів із боді камер № 471010 та №473730, відомостей про очевидців чи свідків події правопорушення, у протоколі не зазначено.

Дослідивши надані відео записи суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 перед початком огляду не були роз`яснені його права, в тому числі пройти огляд в медичній установі. Після отримання результатів, поліцейські також не пояснили можливість пройти огляд в медичній установі у разі незгоди із таким результатом огляду. Вказана обставина є суттєвою, адже законодавцем передбачено таке право особи, а на поліцейський покладено обов`язок таке право роз`яснити і забезпечити його реалізацію.

Не одноразово судом було зазначено про те, що при здійсненні провадження у справах про адміністративне правопорушення за ознаками ст 130 КУпАП є важливим дотримання порядку встановленого законом, а недбале ставлення при складанні протоколу може мати наслідком визнання його недопустимим доказом. Такі висновки суду відповідають загальним принципам судового провадження, а також практиці Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, що теж є джерелом права.

Так, у відповідності до окремої думки, висловленої суддями Верховного Суду України в постанові від 24.07.2015 року у справі 5-7кс15, до відносин у справах про адміністративне правопорушення можуть бути застосовані норми КПК, виходячи із загальних засад кримінального провадження (ст.7 КПК України) та ст.9 КПК «Законність» і рішення суду у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, де «Суд зазначає, що Уряд визнав карну кримінально-правову суть Кодексу про адміністративні правопорушення та його карний кримінально-правовий характер».

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право не свідчити проти себе становить загальновизнаний міжнародний стандарт, який лежить в основі поняття справедливого судового розгляду за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що сторона обвинувачення в кримінальній справі, намагаючись довести свою версію щодо обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті за допомогою методів примусу чи утиску всупереч волі обвинуваченого.

Пленум Верховного Суду України звернув увагу суддів у п. 24 Постанови від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішенні ЄСПЛ «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), рішення від 18 січня 1978 року, серія А, №25, с.6465, п. 161 в кінці; та «Лабіта проти Італії», заява №26772/95, п.121, ECHR 2000-IV).

Крім цього, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Таким чином, надаючи відповіді на поставлені перед судом питання, суддя дійшов переконання, що справді у даному випадку матеріали не містять доказів, які б однозначно вказували на те, що саме ця особа керувала транспортним засобом, оскільки відео фіксація розпочинається із спілкування ОСОБА_1 та поліцейських поруч із його будинком на при домовій території, тобто факт перебування особи за кермом нічим не підтверджується та не зафіксований. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 23.05, однак найперший відеозапис розпочинається у цей же час, та особа точно не керувала автомобілем у цей період. Дата, час, місце вчинення правопорушення є обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення. Суддя не може притягати особу до відповідальності за вчинення правопорушення, за відсутності для того сукупності належних, тобто тих, що стосуються справи, доказів.

Таким чином, поліцейськими не доведено того факту, що ОСОБА_1 справді керував транспортним засобом. Крім цього, суддя бере до уваги, що справді, транспортний засіб був розміщений по АДРЕСА_2 , тобто за місцем проживання особи.

Важливим аспектом, який виключає можливість притягнення особи до відповідальності є також те, що перед початком огляду, поліцейські не повідомили особу та відповідно не встановили підстави для його проходження, про що суддя уже зазначав вище, і що підтверджується дослідженими відеозаписами.

Відповідаючи на третє питання, суддя зазначає, що під час оформлення та складення самого протоколу, поліцейськими допущені істотні порушення, які зважаючи на сукупність вище вказаних недоліків, виключають можливість притягнення особи до відповідальності, та можуть свідчити про несправедливе провадження на етапі зібрання та фіксації доказів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вище наведеного, суддя дійшов обґрунтованого висновку, що провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 130,245,247ч.1 п.1,251,284,294 КУпАП.

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя Віктор ПОПРЕВИЧ