КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана від його імені та в його інтересах адвокатом Сусліковим Юрієм Анатолійовичем, який діє на підставі договору на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 02 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.02.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 3 400,00 грн. в доход держави, за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850,00 грн. в доход держави.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, ОСОБА_1 остаточно піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 3 400,00 грн. в доход держави (а.с. 39).

Не погоджуючись із даною постановою, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, і просить скасувати постанову та закрити провадження відносно нього на підставі ст.ст. 122-4, 124 КУпАП в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що у даному випадку суддя суду першої інстанції не здійснила повний судовий розгляд даної справи, не виконала, встановлені ст. 245 КУпАП завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення про всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Сусліков Ю.А. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно із протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 461005 від 23.11.2022 та серії ААД № 461006 від 23.11.2022, ОСОБА_1 10.11.2022 о 07 год. 30 хв. в м. Києві на перехресті пр. Повітрофлотського - вул. Смілянській, керуючи автомобілем марки «Хюндай Гетц» д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав дорогу мотоциклу марки «Хонда» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів з матеріальними збитками, та, не дочекавшись прибуття працівників поліції, поїхав з місця ДТП, чим всіма своїми діями порушив п.п. 10.3, 2.10 (а), 2.10 (б) ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, статтею 124 КУпАП передбачають відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У пункті 1.10 ПДР України визначено, що небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися.

Відповідно до п. 18.2 ПДР України на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У даному випадку, згідно діючих норм ПДР України, ОСОБА_1 , під`їджаючи до керованого пішохідного переходу, мав зупинитись та надати перевагу пішоходу, а не здійснювати маневр щодо об`їзду пішохода, в наслідок чого, він виїхав на сусідню смугу руху, де вчинив наїзд на мотоцикліста, який рухався в цій смузі в попутному напрямку. Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що жінка-пішохід визнавала за собою провину та зазначала про свою готовність відшкодувати спричинену нею шкоду не може бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за порушення ним ПДР України. Окрім того, жінка-пішохід не визнана працівниками поліції учасником ДТП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 122-4 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Згідно ст. 122-4 КУпАП адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У даному випадку, ОСОБА_1 , відчувши удар з правого боку машини, повинен був зупинитись, та дочекатись співробітників поліції.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 461005 від 23.11.2022 та серії ААД № 461006 від 23.11.2022, відеозаписом з вуличної камери.

Таким чином, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яке передбачено відповідальність за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, та залишення постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від його імені та в його інтересах адвокатом Сусліковим Юрієм Анатолійовичем, який діє на підставі договору зплишити без задоволення.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.А. Нежура