Справа № 587/1855/23
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2023 року суддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., за участю захисника Мірошниченка А.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.2 КУпАП,
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 14 липня 2023 року о 19-18 годині ОСОБА_1 в с. Кровне по вул. Центральна Сумського району керував транспортним засобом Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголь з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, млява мова. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу , а також у медичному закладі відмовився, чим порушив п.п.2.5 ПДР України.
Захисник Мірошниченко А.В. вважав, що поліцейськими при складанні протоколу допущені суттєві порушення, які виключають притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Зокрема, відеозапис не містить доказів керування ОСОБА_1 автомобілем у час вказаний у протоколі, оскільки відеозапис починається з того, що ОСОБА_2 стоїть біля автомобіля, припаркованого біля двору. Крім того, ОСОБА_2 поводив себе адекватно, чітко відповідав на запитання, його поведінка цілком відповідала обстановці. Ознаки алкогольного сп`яніння були зазначені поліцейськими в протоколі про адміністративне правопорушення автоматично.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності з диспозицією статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність водіїв за цією нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд вважає, що в матеріалах справи не знайшло підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.
Так, захисник Мірошниченко А.М. послався на відсутність доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
Позиція захисника не спростована наданими і дослідженими судом доказами.
Навпаки, з відеозапису наданого працівниками поліції, матеріалів справи не вбачається, щоб ОСОБА_2 керував транспортним засобом і навіть не зафіксовано, що ОСОБА_2 перебував за кермом або в салоні автомобіля.
З відеозапису з нагрудної камери поліцейського, дослідженого судом, неможливо встановити обставини щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки із нього не видно, що останній керував транспортним засобом, а захисник дану обставину категорично заперечував.
Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення з огляду на положення статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Наведені вище факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 , бо вони не дають змоги суду «поза розумним сумнівом» прийти до висновку, що дії ОСОБА_4 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.
Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За даних обставин суд доходить до висновку, що наявні підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
П О С Т А Н О В И В:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.А. Степаненко