Провадження № 3/686/7415/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Хараджа Н.В., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, інваліда війни третьої групи інвалідності,

за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 28.08.2023 року о 05 год. 030 хв. по вул. Красовського, 64. в м. Хмельницькому, керував транспортним засобом ВАЗ - 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510, прилад № 0394, тест № 424, результат 1,54 проміле. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу на штраф майданчик. Своїми неправомірними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху України.

Окрім цього, 28.08.2023 року о 05 год 30 хв. в м. Хмельницькому, по вул. Красовського, 64, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ - 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п.2.4, 8.9б Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП, тобто невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, від останнього надійшла заява, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, вину визнає в повному обсязі, просить суворо не карати та обмежитися мінімальним покаранням. У зв`язку з чим вважаю, що відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення можливо розглядати у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №406171 від 28.08.2023 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №551097 від 28.08.2023 року; тестуванням на алкоголь до протоколу серії ААД №406171 від 28.08.2023 року, згідно якого результат тесту 1,54 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписами з нагрудних камер та відеозаписами з відео реєстратора авто, а також його особистою заявою, в якій він провину визнав.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п.8.9 б Правил дорожнього руху України, Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху України, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; гучномовного пристрою. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Відповідальність за порушення пунктів 2.4, 8.9б ПДР України передбачена статтею 122-2 КУпАП.

Таким чином, законодавством встановлено, що водій зобов`язаний зупинитися на вимогу працівника поліції, в той час як відмова виконати вимогу працівника поліції про зупинку тягне за собою адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9 (а) Правил дорожнього руху - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст.266 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст.266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» чітко передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У пункті 3 розділу I Інструкції № 1452/735 перелічені такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Тобто, законодавством чітко передбачено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я, при цьому, поліцейські зобов`язані забезпечити направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З досліджених відеозаписів події правопорушення, що відображена на електронному диску, долученому до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Крім того ОСОБА_1 зазначені у протоколах фактичні обставини та правовірність дій працівників поліції не оспорював, провину у скоєнні зазначених адміністративних правопорушень визнав.

Отже в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

При вирішенні даної справи суд враховує характер вчинених адміністративних правопорушень, особу порушника, пом`якшувальні та обтяжуючі обставини та ступінь його вини.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На підставі викладеного суд вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору як інваліда війни.

Керуючись ст. 221, 283, 284 КУпАП, п.8 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення з урахуванням ч.2 ст.36 за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП - штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі п.8 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа