Справа № 529/1066/23
Провадження № 3/529/589/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з СПД № 2 Полтавського РУП ВП №2 ГУНП в Полтавській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, яка протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності - 13.06.2023 за ст. 180 КУпАП та 19.10.2022 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 16.06.2023, близько 16 год. 00 хв. по АДРЕСА_2 , умисно висловлювала погрози та образи в адресу своєї свекрухи ОСОБА_2 , яка проживає разом з нею, також виловлювалась нецензурною лайкою відносно останньої, при цьому перебувала в стані алкогольного сп`яніння, чим спричинила психологічне насильство.

ОСОБА_1 на розгляд адміністративного матеріалу в судове засідання не з`явилась, однак про дату та час розгляду такого повідомлена завчасно та належним чином.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КпАП України об`єктивною стороною правопорушення є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, повязаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з протоколу про прийняття заяви від ОСОБА_2 та її письмових пояснень, остання звернулась до працівників поліції із заявою про те, що невістка ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ображала її нецензурною лайкою, провокувала на бійку.

Разом з тим, як вбачається з письмових пояснень самої ОСОБА_1 , що ініціатором цієї сварки була її свекруха ОСОБА_2 . Вона, перебуваючи у збудженому стані висловлювалась нецензурними словами в адресу свекрухи.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності наявні у справі докази приходжу до висновку, що 16.06.2023 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мала місце саме сімейна сварка на побутовому рівні, що у даному випадку вказує лише на конфлікт між невісткою та свекрухою, однак, не кожен конфлікт, сварка є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 мала умисел на вчинення домашнього насильства та її дії, а саме висловлювання нецензурними словами, призвели чи могли призвести до завдання шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Крім того, належним доказом повторності вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП є відповідна постанова про притягнення особи до відповідальності за ч.1 або за ч.2 ст.173-2 КУпАП. Разом з тим, таких доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не додано.

Довідка від 22.06.2023 про те, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП - не є належним доказом притягнення особи до відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Отже, належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення 27.04.2023 чи 31.05.2023 за ч.2 ст.173-2 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 статті 7 КУпАП).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд.

Суддя Л.Є. Петренко