Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року м. Рівне

Справа № 569/10955/23

Провадження 33/4815/602/23

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М.,

з участю ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Бойчука К. М.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 21 серпня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана постанова суду є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог законодавства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що він не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. На його думку він не вчиняв ніяких протиправних дій відносно ОСОБА_2 . Дружина забрала дітей та поїхала з місця їхнього спільного проживання, пошкодивши його речі, тому він змінив замки. Дружина з ним не спілкується, дитячі речі він передав дітям. Вказана квартира є його власністю, яка придбана у шлюбі. Зазначає, що єдиним доказом доведеності його вини є протокол, складений на підставі заяви ОСОБА_2 не за місцем проживання, при фактично вчиненому правопорушенні, а лише зі слів ОСОБА_2 . Покликання про вчинення психологічного тиску через спільних знайомих не підтверджено показами свідків в судовому засіданні та є голослівним. Стверджує, що ОСОБА_2 жодного разу не зверталась до нього з вимогою про отримання будь-якого майна, він не чинить їй будь-яких перешкод в отриманні речей домашнього вжитку чи користуванні квартирою, на підтвердження чого надав журнал телефонних дзвінків, переписку в соціальних мережах, які підтверджують намагання знайти порозуміння у вихованні та утриманні дітей, які залишились без відповіді ОСОБА_2 . Також суду наданий відеозапис, що підтверджує передачу речей дітям та відмову ОСОБА_2 у спілкуванні та отриманні даних речей. Суд не взяв до уваги його пояснення, що єдиною причиною заміни серцевини вхідного замка у квартирі стало самовільне залишення ОСОБА_2 квартири та переїзд на проживання до своїх батьків і умисне пошкодження майна та документів ОСОБА_1 , що перебували у квартирі, про що подана відповідна заява до поліції. З огляду на зазначене просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 942549 від 31.05.2023 року ОСОБА_1 25.05.2023 року близько 17 год. 45 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , без її відома замінив замок у вхідних дверях їх спільної квартири, через це ОСОБА_2 не мала змоги потрапити у свою власність та забрати дитячі речі. Чинить психологічний тиск через спільних знайомих.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпілою у протоколі зазначено - ОСОБА_2 .При складанні протоколу, ОСОБА_1 надав письмові пояснення по суті порушення, які додані на окремому аркуші.

Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписано, другий примірник ним отримано, про що засвідчено його підписом.

В матеріалах справи містяться заяви та письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 25.05.2023 року, в яких вона просить прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_1 , який продовжує здійснювати психологічний тиск стосовно неї. Вказує, що 25.05.2023 року біля 11 год. вона дізналася, що її чоловік ОСОБА_1 продовжує чинити психологічний тиск на неї через спільних знайомих. Він ходить у школу до її сина ОСОБА_3 , щоб випитувати у вчителів, зокрема у ОСОБА_4 (з якою у нього тісні стосунки) щодо її родини. Також він звертався з претензіями на психолога, яка займається з її дітьми, в Управління освіти та інші установи, мовляв вона незаконно спілкувалась з дітьми. Також вказує, що із чоловіком не проживає з 19.04.2023 року (а.с. 5, 6).

Також міститься інша заява та письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 25.05.2023 року, в яких вона просить притягнути до відповідальності її чоловіка ОСОБА_1 , який продовжує чинити щодо неї та її дітей психологічне сімейне насильство та економічне насильство, а саме, без її відома змінив замки у їхній спільній квартирі, придбаній у шлюбі. Вказує, що 25.05.2023 року близько 17 год. 45 хв. вона приїхала у їхню квартиру (звідки з дітьми втекла через систематичне психологічне і фізичне насилля), щоб взяти літній дитячий одяг та взуття. Проте, ОСОБА_1 змінив замок. Діти залишилися без літнього одягу, взуття і додаткових іграшок, які вона не встигла забрати 19.04.2023 року, коли втікала (а.с. 9, 10).

Відповідно до ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає у разі вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Згідно ст. 1 Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" від 15 листопада 2001 року, під насильством в сім`ї слід вважати будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. Психологічне насильство в сім`ї це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими спеціально спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Ухвалюючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за події, що мали місце 25.05.2023 року, суд першої інстанції вірно врахував належні та допустимі докази про вчинення домашнього насильства.

Висновок суду першої інстанції є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, що є у справі, та не спростовується доводами апеляційної скарги.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджена матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції.

З огляду на вищезазначене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 21 серпня 2023 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н. М.

03 листопада 2023 року