Дата документу 28.04.2023Справа № 554/4928/22
Провадження № 3/554/348/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«28» квітня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Сметаніної А.В,

за участі секретаря Струкової І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області ДПП у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,

- за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2022 року о 21 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Харків по вул. Гв.Широнінцев, 23, керував транспортним засобом PEUGEOT 207, д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров?я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В судовому засідання ОСОБА_1 зазначив, що вину він не визнає, з протоколом не згодний, був тверезий, за кермом автомобіля сидів не він. Надалі відмовився від надання пояснень за ст. 63 Конституції України.

Представник правопорушника адвокат Книш А.Л. в судовому засіданні зазначив, що провадження у справі за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Протокол складений з численними порушеннями, при складенні протоколу права, визначені КУпАП не роз?яснювались ані свідкам, ані самому правопорушнику. ОСОБА_1 не роз?яснювались наслідки відмови від проходження огляду. До протоколу не додано акт огляду на стан сп?яніння. Не зрозуміло хто знімав відео, яке долучено до справи.

В судове засідання викликались свідки, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак в судове засідання останні не з?явились з невідомих суду причини. На адресу суду повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, відповідно до яких ОСОБА_3 особисто отримав судову повістку про виклик в судове засідання на 28.04.2023 року на 09.00 годин, а судова повістка на ім?я ОСОБА_2 про виклик в судове засідання на 28.04.2023 року на 09.00 годин повернулась на адресу суду, з відміткою поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Судом було відмовлено у задоволенні клопотання представника правопорушника - адвоката Книша А.Л. про повторний виклик в судове засідання вказаних свідків, оскільки в матеріалах справи маються їх письмові пояснення, відповідно до яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку. В судовому засіданні ні правопорушник, ні представник не заперечували факт відмови від проходження огляду, а заперечували факт керування транспортним засобом. Згідно особистих підписів свідків, в письмових поясненнях, останні ознайомлені з вимогами ст. 63 Конституції України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки до матеріалів долучений відеозапис, на якому зафіксовано проведення огляду, в цьому випадку присутність свідків не була обов?язковою, оскільки лише у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису огляд проводиться в присутності двох свідків.

Таким чином,підстав для повторного виклику свідків до суду для з?ясування обставин роз`яснення їм прав та обов?язків чи щодо процедури проведення огляду, немає.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_4 , доводи представника правопорушника адвоката Книша А.Л., дослідивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14, відповідальність за ст. 130 КУпАП, зокрема, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (Постанова Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14).

Таким чином, керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Вказана правова позиція міститься також у постанові Верховного Суду у справі №404/4467/16-а від 20.02.2019.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №223224 від 16.06.2022 року; довідкою; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп?яніння, у встановленому законом порядку, рапортом, відповідно до якого 16.06.2022 було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп?яніння, останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, транспортний засіб зупинено на місці зупинки без порушень ПДР; а також диском з відеозаписом події, долученого до справи.

Оцінюючи надані докази та заперечення правопорушника та його представника щодо факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та інші їх доводи, судом було встановлено наступне:

З переглянутого відеозапису вбачається, що протягом всього часу відеофіксації події на місці зупинки, ОСОБА_1 жодного разу не вказав працівникам поліції, що він не перебував за кермом транспортного засобу PEUGEOT 207, д/н НОМЕР_1 . Навпаки, жінка, яка перебувала поряд з ОСОБА_1 неодноразово зазначала (далі пряма мова): «Да, мы выпивали, сели за руль, но ничего не нарушали, ехали в соседний дом». При цьому на неодноразові прохання працівника поліції пройти огляд у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров?я, ОСОБА_1 питає (пряма мова): «Скажите, что мне лучше». На що працівник поліції відповідає (пряма мова): «Я не можу радити» та далі зазначає, яким чином можна пройти огляд.

Тобто на місці події ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом.

В матеріалах справи також мається рапорт працівника поліції на ім?я начальника УПП в Харківській області ДПП, відповідно до якого 16.06.2022 було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп?яніння, останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Стосовно ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Транспортний засіб зупинено на місці зупинки без порушень ПДР.

Вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника, а тому не є доказом винуватості особи, проте інформує про певну послідовність дій працівника поліції при оформленні ним протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд наголошує, що, виходячи з положень законодавства України, працівник патрульної поліції, складаючи протокол про адміністративне правопорушення щодо тієї або іншої особи, реалізує дискреційні повноваження, на власний розсуд визначаючи особу, яка на його думку порушила правила дорожнього руху України. Вирішення питання щодо наявності в діях особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, складу адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого ст. 130 КУпАП, відноситься до виключної компетенції суду.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З цих підстав твердження представника правопорушника про те, що відсутні докази керування транспортним засобом, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, суд відхиляє, оскільки висновок суду про керування ОСОБА_1 транспортним засобом зроблений на підставі сукупності досліджених доказів, а не лише на підставі дослідження відеозапису. Крім того, правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв?язку з обов?язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану сп?яніння.

Відповідно до ст.266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу а швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп?яніння, складені з порушенням вимог Інструкції та Порядку, вважаються недійсними.

З аналізу наданих до справи доказів вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведено з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, відповідної Інструкції таПорядку.

Наявні матеріали відеозапису, на якому зафіксовано як факт встановлення працівником поліції ознак алкогольного сп?яніння у ОСОБА_1 , так і факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров?я.

На дослідженому в судовому засіданні відеозаписі зафіксовано, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп?яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і у закладі охорони здоров?я, проте з поведінки ОСОБА_1 вбачається лише те, що останній тягнув час з метою уникнення складення протоколу відносно нього.

Доводи представника ОСОБА_1 про те, що працівником поліції було порушено вимоги п.10 розділу ІІ Інструкції, оскільки ними не було складено акту огляду на стан сп?яніння, є хибними.

Так, дійсно, відповідно до п.10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Разом з тим, відповідно до п.п.6,7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Оскільки, ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а отже поліцейським не використовувались спеціальні технічні засоби для такого огляду, відповідно, і були відсутні результати такого огляду, підстав для складення акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не було.

В матеріалах справи мається направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що повністю відповідає вимогам відповідної Інструкції.

Таким чином, судом встановлено, що процедуру проведення медичного огляду ОСОБА_1 проведено у точній відповідності з вищевказаними вимогами Закону та відповідних Порядку та Інструкції.

Доводи захисника щодо нероз?яснення ОСОБА_1 прав та обов?язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить відсутність його підпису в протоколі та відеозапис, на якому не зафіксовано роз?яснення прав та обов?язків як самому ОСОБА_1 , так і свідкам, судом не можуть бути визнані обґрунтованими та такими, що свідчать про порушення прав осіб.

Відповідно до п.12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС 06.11.2015 № 1376, протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 223224 від 16.06.2022 року в графі «роз`яснення прав та обов?язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлення, про дату, час та місце розгляду справи» міститься підпис правопорушника.

В письмових пояснення свідків, які долучені до протоколу, маються їх особисті підписи про ознайомлення з вимогами ст. 63 Конституції України.

Та обставина, що на відеозаписі зафіксовані не всі дії працівників поліції щодо оформлення протоколу, роз?яснення прав та обов?язків, сама по собі не може свідчити про порушення прав осіб, фальсифікацію вказаного доказу та його недопустимість.

Доводи захисника відносно того, що в матеріалах справи не зазначено, хто саме проводив фіксацію події технічними засобами, не можуть свідчити про недопустимість отриманого доказу, оскільки, з відеозапису вбачається, що саме працівники поліції, які оформлювали матеріал про адміністративне правопорушення, були особисто присутні під час процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння. В протоколі міститься посилання на відеозапис, який додається до протоколу, який, відповідно, виконаний працівником патрульної поліції

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.cт.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівником поліції вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вимог ст. 266 КУпАП, відповідних Порядку та Інструкції які регламентують процедуру проведення огляду, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп?яніння, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушником, такі і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на характер вчиненого правопорушення та суспільну небезпечність вчиненого, а також той факт, що відмова особи від проведення огляду на стан сп`яніння є грубим порушенням та має підвищену суспільну небезпеку, враховуючи особу правопорушника, інші обставини в справі, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції статті, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осібвстановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2023 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2 684 грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ч.1 ст. 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень 00 копійок в дохід держави (отримувач: ГУК Полтавської області/ 21081300; ; Банк отримувача: Казначейство України «ЕАП»;номер рахунок (IBAN): UA0016001; код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п?ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/Шевченків.р-н//22030101, код отримувача: 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0016722, код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Строк пред`явлення постанови до виконання до 28 липня 2023 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: А.В. Сметаніна