Єдиний унікальний номер: 378/315/23
Провадження № 3/378/102/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 09.12.2022 Ставищенським районним судом Київської області притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП, за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

За протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 103409 від 29.03.2023 року 25 березня 2023 року о 23 годині 40 хвилини в АДРЕСА_1 було встановлено, що ОСОБА_2 , який являється адміністративно наглядним був відсутній за місцем свого проживання, чим порушив п. «а» ст. 10 Закону України „Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі" та ухвалу Уманського міськрайонного суду від 09.06.2022 (п. 1 ).

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він не порушував правила адміністративного нагляду, оскільки 25.03.2023 з 15:00 год. перебував вдома, о 23 годині 40 хвилини вже спав та не чув виклик, тому що телефон було вимкнено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

У ч. 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: відомості про особу, яка притягається до відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 187 КУпАП, передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення

Частиною 1 статті 187 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, зокрема і порушення заборони виходу з будинку (квартири)у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

З доданого до протоколу відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається лише, що один із поліцейських о 23 год. 36 хв. двічі з мобільного телефону телефонує абоненту з іменем « ОСОБА_3 » та один раз невідомому абоненту, після чого поліцейський підійшов до хвіртки домогосподарства з невідомою адресою, хвіртка була замкнена.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення рапорти працівників відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, в яких зазначено про здійснення вищевказаних телефонних викликів та зазначено, що встановити, чи був на місці проживання 25.03.2023 о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 , виявилось неможливо, - не можуть слугувати доказом винуватості останнього в скоєнні правопорушення за відсутності письмових пояснень свідків, які б підтверджували знаходження ОСОБА_1 поза місцем свого проживання в час, вказаний в протоколі.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (сестри та матері ОСОБА_1 ) 25.03.2023 о 23 год. 40 хв. ОСОБА_1 перебував по місцю свого проживання до самого ранку, він спав.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він не порушував правила адміністративного нагляду, оскільки 25.03.2023 з 15:00 год. перебував вдома. Запевняє, що він о 23 годині 40 хвилини вже спав та не чув виклик, тому що телефон було вимкнено.

З урахуванням викладеного суд встановив, що належні та допустимі докази (пояснення свідків, фото та відеофіксація, інше) на підтвердження вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, особою, яка складала протокол про адміністративні правопорушення, не надані.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що матеріали справи не містять фактичних даних, які б підтверджували сам факт порушення ОСОБА_1 адміністративного нагляду, будь-яких доказів на підтвердження вчинення ним інкримінованого йому правопорушення матеріали справи не містять, тому встановити одну із складових адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, а саме наявність об`єктивної сторони цього адміністративного правопорушення, неможливо.

Згідно із ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 187 ч. 2, 221, 247, 254, 256, 279, 283, 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Ставищенський районний суд Київської області.

Суддя Н. М. Марущак