ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2023 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шлапак Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

24.12.2022 о 22 год. 40 хв. в м. Вінниці по вул. Брацлавська 35, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «RENAULT MEGANE SCENIC» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місця зупинки, за допомогою приладу Drager 7510 ARLM-0452 проба позитивна 1,16%о, велася безперевна відеофіксація на нагрудну камеру. Тобто, водій ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

В зв`язку з цим на підставі ст. 268 КУпАП, та враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Малик О.В. в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 провину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнає, оскільки в стані алкогольного сп`яніння не керував транспортним засобом. Також, захисник подав письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення зазначивши, що працівниками поліції були порушені вимоги Наказу «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також порушені вимоги Постанови КМУ про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також при проведенні освідування на стан сп`яніння працівниками поліції було порушено процедуру проведення такого освідування, оскільки освідування було проведено при низькій температурі повітря, що дає похибку газоаналізатора, тому результати алкотесту є неправдивими. Крім того,відеозапис з нагрудної бодікамери - є недопустимим доказом по даній справі, оскільки відеозапис вівся з порушеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а саме відеозйомка повинна вестися безперервно, натомість з наданого працівниками поліції відеозапису вбачається, що загалом запис переривався. Вважає, що ці та інші порушення, викладені в письмовій заяві, слугують підставою для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні інспектор взводу № 1 роти № 3 БУПП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_2 суду пояснила, що ввечері 24.12.2022 під час несення служби було зупинено транспортний засіб та під час спілкування, у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній погодився. Після чого було проведено огляд та освідування водія за допомогою приладу Drager. Після того, як ОСОБА_3 показав алкогольне сп`яніння, на водія був складений протокол. Незгоди з результатами Драгера водій не висловлював, направлення на проходження огляду нею виписувалось особисто, під час складання адміністративних матеріалів. Все фіксувалось на бодікамеру.

В судовому засіданні оглянуто відео з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано як працівниками поліції зупинено автомобіль та під час спілкування у водія ОСОБА_1 , виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого, зі згоди водія, на місці зупинки проведено освідування на стан сп`яніння водія за допомогою приладу Drager, який показав, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення поліцейського, врахувавши пояснення та заперечення адвоката Малика О.В., оглянувши відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, дослідивши матеріали справи та письмове клопотання захисника, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Судом встановлено, що 24.12.2022 о 22 год. 40 хв. в м. Вінниці по вул. Брацлавська 35, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «RENAULT MEGANE SCENIC» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місця зупинки, за допомогою приладу Drager 7510 ARLM-0452 проба позитивна 1,16%о.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337073 від 24.12.2022, роздруківкою приладу «Драгер 7510» від 24.12.2022, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та іншими матеріалами справи.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Суд вважає, що під час складання протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.Виявлені і зафіксовані в протоколі факти відображають об`єкт суспільних відносин в сфері правопорушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, оскільки об`єктивна сторона таких правопорушень полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, і об`єктивна сторона такого діяння полягає виключно в активних діях в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху.

Дії працівника поліції в частині правомірності та підставності складання протоколу про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не оскаржував в передбаченому законом поряду. Заперечень до адміністративного матеріалу по складеному протоколу про адміністративне правопорушення також не подавав.

Суд не бере до уваги пояснення захисника Коломійчука А.А. щодо невинуватості ОСОБА_1 та проведення процедури освідування з порушенням норм чинного законодавства, так як дані пояснення спростовуються матеріалами справи.

Так, порядок та процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (надалі Інструкція № 1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Відповідно до Розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. (п.7 розділ І Інструкції).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно з п. 1 розділу ІІ Інструкція № 1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 4 розділу ІІ Інструкція № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Відповідно до дослідженого у судовому засіданні відеозапису, наданого працівниками поліції, які фіксували обставини вчинення адміністративного правопорушення, огляд ОСОБА_1 проводився у встановленому законом порядку на місця зупинки, за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, проба позитивна 1,16%о.

При цьому, як вбачається з відеозапису, незгоди з результатом газоаналізатору ОСОБА_1 не висловлював, тобто, у відповідності до ст. 266 КУпАП, підстави для направлення особи для огляду в закладі охорони здоров`я, були відсутні.

Крім того, слід зазначити, що надані суду матеріали справи також не містять інших об`єктивних, встановлених ст. 266 КУпАП та Інструкцією даних щодо необхідності проведення освідування ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 незгоди з результатами проведеного за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510 не висловлював, погодився з його результатами, в порядку самозвернення, у встановленому законом порядку, освідування не проходив, а тому підстав вважати, що було порушено порядок проведення огляду, у суду немає.

Також суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції його прав, а також вимог чинного законодавства, оскільки добросовісність виконання працівником поліції вимог законодавства в межах наданої йому свободи розсуду не становить предмет доказування у даній справі та оцінка цих обставин може мати вигляд втручання у предмет доказування суміжних правовідносин, які можуть виникнути внаслідок звернення заінтересованої особи до уповноважених органів з приводу оцінки виявлених фактів бездіяльності.

Щодо тверджень захисника про необхідність присутності двох свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що за ч. 2 ст. 266 КУпАП в редакції, яка вже діяла станом на час скоєння даного правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, огляд та освідування на стан алкогольного сп`яніння були зафіксовані за допомогою технічних засобів.

Отже, як вбачається із відеозаписів, наявних в матеріалах справи, поліцейським було застосовано технічні засоби відеозапису, а тому присутність двох свідків при проведенні огляду та освідування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 була не обов`язковою. Щодо доводів захисника про те, що відеозапис, зафіксований нагрудною камерою поліцейського, є неналежним доказом, суд зазначає наступне.

Так, суд погоджується із доводами захисника, що відеозапис правопорушення поліцейськими здійснений частково, проте зазначена обставина на правильність висновків суду не впливає, адже відеозапис події містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських на момент зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст. 251 КУпАП. Той зміст, який міститься на диску є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказаний відеозапис узгоджується з іншими доказами в справі, вказаними вище.

Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений в судовому засіданні, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Відеозапис не є недопустимим доказом, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд не вбачає, а тому клопотання адвоката Малика О.В., який здійснює захист інтересів ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

На підставі наведеного, інші доводи сторони захисту не спростовуються, оскільки не впливають на висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, з матеріалів справи слідує, що вони містять переконливі та беззаперечні докази, які підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, оцінюючи зазначені вище докази в їх сукупності, суд оцінює позицію ОСОБА_1 критично та розцінює це як спробу створення штучних умов для спростування факту порушення ПДР України з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні адміністративного стягнення суд враховує, що ОСОБА_1 вперше вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлені. Таким чином з вищевикладеного, аналізуючи матеріали справи, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян, керуючи транспортним засобом в стані сп`яніння, суд вважає за доцільне, застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів, з метою виховання особи яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, який згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» станом на день розгляду справи становить 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 38, 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, ст. ч. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: