Провадження № 3/537/589/2023
Справа № 537/891/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2023 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючої судді Мурашової Наталі Валентинівни, за участі секретаря Должаніци В.С., захисника адвоката Ігнатенка І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , який не одружений, військовослужбовець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №394481 від 22.02.2023 року, складеним інспектором БПП у м Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Рябеньким У.Ю., 21.02.2023 року о 23:34 год. у м. Кременчук по вул. Лейтенанта Дніпрова, 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A6, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 7510», результат позитивний 1,47‰. Чим порушив вимоги п.2.9. «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Його захисник адвокат Ігнатенко І.М. повідомив, що він проходить службу у ЗСУ в період воєнного стану, приймає участь у бойових діях. Адвокат Ігнатенко І.М. зі слів ОСОБА_1 дав пояснення, що 21.02.2023 року той прибув у відпустку додому у м. Кременчук з місця проходження служби у ЗСУ. За час перебування ОСОБА_1 на фронті його дівчина не мала бажання його очікувати. Тому він хвилювався, нервував, намагався налагодити з нею стосунки під час перебування у відпустці. За таких обставин ОСОБА_1 разом з братом ОСОБА_2 у нічний час їздили до його дівчини. За кермом транспортного засобу був брат ОСОБА_2 , який не мав права керування, але мав бажання навчатися керувати. Тому ОСОБА_1 дозволив брату керувати своїм транспортним засобом. Проте під час руху їх зупинили працівники поліції. Оскільки брат ОСОБА_2 не мав права керування, то вони помінялися місцями. І ОСОБА_1 сказав працівникам поліції, що саме він керував транспортним засобом, щоб захистити брата, не турбувати батьків. ОСОБА_1 почував себе добре та впевнено, не відчував, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а тому не гадав, що такий його вчинок стане підставою притягнути його самого до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager». Проте несподівано для нього результат виявився позитивний. ОСОБА_3 просив виправдати ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом, а тому не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за яке він притягається до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 проходить службу у ЗСУ, в його службові обов`язки входить керування транспортним засобом, а тому визнання його винуватим та призначення стягнення у виді позбавлення права керування позбавить його можливості виконати свій обов`язок захисту батьківщини від збройної агресії РФ в період воєнного стану.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.1 та ст.8 Основного Закону, Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так пунктом 2.9 «а» ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

За ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З дослідженого відеозапису події з камер поліції вбачається, що 21.02.2023 року о 23:34 год. у м. Кременчуці рухається транспортний засіб Audi A6, д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився на вимогу працівників поліції о 23:35:09 год. Після зупинки транспортний засіб Audi A6, д.н.з. НОМЕР_2 , ще гойдається зі сторони в сторону. О 23:35:30 до транспортного засобу підходить працівник поліції. Й на цей момент працівник поліції зафіксував, що за кермом транспортного засобу знаходиться ОСОБА_1 , в автомобілі також знаходиться ще ОСОБА_2 . На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу на місці зупинки. Результат тестування позитивний, 1,47‰. Після чого працівники поліції склали щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, який прочитали йому в голос.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 дав суперечливі показання, пояснюючи це тим, що з моменту події сплинув тривалий час і він забув і плутає деякі обставини. Але зміст пояснень ОСОБА_2 зводився до того, що у лютому 2023 року його брат ОСОБА_1 повернувся з фронту у короткострокову відпустку. Вони разом проводили час. ОСОБА_2 керував транспортним засобом брата, коли їх зупинили працівники поліції. Оскільки ОСОБА_2 не мав права керування транспортним засобом, то він дуже перелякався. Й брат його захистив, щоб він уникнув відповідальності за вчинене правопорушення та не засмутив батьків. Після зупинки транспортного засобу вони швидко помінялися місцями. ОСОБА_2 пересів з місця водія, розташованого в цьому автомобілі справа на переднє пасажирське сидіння зліва. А брат ОСОБА_1 пересів з переднього пасажирського сидіння за кермо водія справа. Коли працівники поліції підійшли до автомобіля, то брат ОСОБА_1 сказав їм, що він керував транспортним засобом, хоча це була неправдива інформація.

Суд вважає, що такі показання свідка ОСОБА_2 про те, що він керував транспортним засобом, а після зупинки вони помінялися місцями з братом ОСОБА_1 , об`єктивно підтверджені відеозаписом події з камер працівників поліції, де зафіксовано, що 21.02.2023 року транспортний засіб Audi A6, д.н.з. НОМЕР_2 , зупинився на вимогу працівників поліції о 23:35:09 год. Під час руху транспортного засобу камери спостереження поліції не зафіксували водія. Після зупинки транспортний засіб Audi A6, д.н.з. НОМЕР_2 , гойдається зі сторони в сторону. О 23:35:30 до транспортного засобу підходить працівник поліції.

Зі змісту ст.62 Конституції України вбачається, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява F 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява F 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

З огляду на наведене, суд вважає, що в межах розумного сумніву не доведено, що 21.02.2023 року о 23:34 год. у м. Кременчуці ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто що він є суб`єктом правопрушення, а тому не доведено в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 173-2, 247, 283, 284 КУпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Наталя Валентинівна