Справа № 206/1163/23
Провадження № 3/206/694/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

27 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Прінь І.П., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що 04.03.2023 року о 21.00 год в м. Дніпро, по вул. Симоненка,10, будучи водієм транспортного засобу ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1 не пред`явив на законну вимогу працівника поліції посвідчення водія на право керування транспортного засобу та інші документи передбачені п.п. 2.4 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 свою провину в судовому засіданні не визнав та пояснив, що він стояв, до нього підійшли працівники поліції і почали вимагати пред`явити документи, не представились та не повідомили причин такої вимог, чи положення яки ним були порушені, права не роз`яснили, затримали, з`їздили на медичний огляд, за результатом якого він був тверезий, потім склали постанову за ст. 126 КУпАП.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно зі ст.185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку -тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

З даної норми вбачається, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

При цьому суддя звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до ст. 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В той же час, в порушення вищевказаних вимог законодавства, у складеному відносно ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. Оскільки ст. 185 КУпАП є бланкетною нормою Закону, не вказано яке правопорушення вчинив ОСОБА_1 , у зв`язку з чим не реагував на вимогу працівника поліції припинити це правопорушення, та в чому конкретно полягала злісна непокора гр. ОСОБА_1 такій вимозі, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

З доданих до протоколу матеріалів факт вчинення дій що можна кваліфікувати за ст. 185 КУпАП, які ставляться в провину ОСОБА_1 не підтверджується.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не пред`явив на законну вимогу працівника поліції посвідчення водія, законність якої останній заперечує, будь-яких свідків які б підтвердили, чи спростували покази ОСОБА_1 в протоколі не зазначені.

Судом було зроблено запит на витребування відеозапису подій з бодікамер від 04.03.2023 року, на що було отримано відповідь від ДПП УПП в Дніпропетровській області про неможливість надати вищезазначені відеозаписи у зв`язку з минуванням строку давності їх збереження.

Будь-яких інших доказів, які б вказували на факт злісної непокори при вчиненні правопорушення, матеріали справи не містять.

Тобто факт вчинення злісної непокори та непред`явлення на законну вимогу працівника поліції посвідчення водія на право керування транспортним засобом ОСОБА_1 , не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.

Оцінюючи зібрані та надані суду докази, в їх сукупності, суд приходить висновку, що винність ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП

Керуючись ст.ст.173, 247 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в десятиденний строк з моменту винесення.

Суддя І.П. Прінь