Справа № 615/1600/23
Провадження № 3/615/803/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., при розгляді матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №517039 від 07.08.2023, ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 07.08.2023 о 20:45 год. по вул. Перемоги, 18, в м. Валки Харківської області керував автомобілем Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та в спеціальній медичній установі КНП ХОР ОНД відмовився, чим, на думку інспектора, порушив п.2.5 ПДР України.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне заявити самовідвід виходячи з наступного.

Ст.126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканість судді гарантується Конституцією і законами України. Вплив на суддю в будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до §1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий суд, яке полягає, зокрема, у забезпеченні розгляду справи незалежним і безстороннім судом, що також закріплено і національним законодавством.

Одним із способів забезпечення та гарантування незалежності і безсторонності судового розгляду є інститут відводу, який полягає у тому, що кожна із сторін судового провадження за наявності для того визначених законом підстав має право заявити відвід або самовідвід.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не встановлено порядку заяви та розгляду відводу або самовідводу судді, але з метою розгляду даної справи відповідно до засад ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя вважає за необхідне застосувати в даному випадку аналогію закону.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості судді.

З урахуванням відсутності законодавчо визначених критеріїв обґрунтованості таких сумнівів, що пов`язується із їх можливим виникненням у кожному окремому судовому провадженні в залежності від певних об`єктивно існуючих обставин, поведінки судді, його переконань, інших чинників, при розгляді відповідної заяви про відвід, суд вважає за доцільне зазначити, що такі критерії в певній мірі закріплені Бангалорськими принципами поведінки судді від 19.05.2006, схваленими Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, а також Кодексом суддівської етики, затвердженим XI черговим з`їздом суддів України від 22.02.2013.

В ст.10,15 Кодексу суддівської етики визначено, що суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Згідно п.1.3 Бангалорських принципів суддя повинен не тільки виключати будь-які взаємовідносини, що не відповідають посаді, чи втручання з боку органів законодавчої та виконавчої влади, а й робити це так, щоб це було зрозуміло навіть сторонньому спостерігачу.

П.2.5. Бангалорських принципів закріплене правило, за яким суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Виникнення сумніву у неупередженості судді не завжди пов`язується із якимись реально існуючими порушеннями, допущеними суддею, і для констатації того факту, що суддя не може брати участі у судовому провадженні та його відводу із цієї підстави іноді достатньо самого факту виникнення сумніву у неупередженості судді як в учасника судового провадження, так і у сторонньої особи.

Критерії незалежності та об`єктивності суду, а також сумніви в безсторонності суду, як підстава для відводу судді, неодноразово були предметом розгляду Європейським судом з прав людини, який у справах «Моріспроти Франції» (Morice vs France №29369/10,п.73), «Паунович проти Сербії» (Paunovic vs Serbia №54574/07,п.35) зазначив, що у разі виникнення сумнівів у відсутності неупередженості судді, його безсторонність слід оцінити за суб`єктивними і об`єктивними критеріями, зауваживши, що за суб`єктивний критерій повинні братися до уваги особисті переконання і поведінка певного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість в конкретній справі, а об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості.

Європейський суд з прав людини відповідними рішеннями у справах «Паунович проти Сербії» (Paunovic vs Serbia № 54574/07), «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein vs Switzerland № 33958/96), «Томан проти Швейцарії» (Thomann vs Switzerland № 33/1995/539/624) з приводу об`єктивного критерію звернув увагу на необхідність встановлення, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

Слід зазначити, що вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. У зв`язку з цим, як зазначив Європейський суд з прав людини за результатами розгляду справ «Де Куббер проти Бельгії» (Cubber vs Belgium, №9186/80 п.26), «Мікаллеф проти Мальти» (Micallef vs Malta №17056/06 п.98), «Волков проти України» (Volkov vs Ukraine №21722/11, п.106), «Денисов проти України» (Denisov vs Ukraine №76639/11 п.63), необхідно мати на увазі, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну значимість або, іншими словами, "справедливість повинна бути не тільки справедливою, вона також повинна бачитися такою".

Впевненість у необ`єктивності судового розгляду і невпевненість в об`єктивності такого розгляду має суттєву різницю, а тому сумнів, як такий сам по собі, не є підтвердженням певної упередженості судді. Його виникнення і існування лише свідчить про те, що учасники судового провадження, а також сторонні особи не можуть з впевненістю стверджувати про об`єктивність судового розгляду.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 тривалий час працював у ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області, який забезпечує охорону прав і свобод людини, протидію злочинності та підтримання публічної безпеки і порядку на території Валківського району Харківської області, підсудній Валківському районному суду Харківської області, з метою уникнення у сторін сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суду, вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись ст.283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Токмакової Алли Петрівни у справі про адміністративне правопорушення №615/1600/23 відносно ОСОБА_1 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП задовольнити.

Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передати до канцелярії Валківського районного суду Харківської області для подальшого визначення судді у встановленому законодавством порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.П. Токмакова