ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1846/22 Номер провадження 33/814/923/23Головуючий у 1-й інстанції Ситник О.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Гречка Є.В.

Захисника-адвоката Павличука В.П.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Павличука Володимира Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 січня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 січня 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 25.07.2022 року в м. Миргород по вул. Сорочинська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу на приладі алкотестер Drager 6810. Результат тесту №805 - 1,44% проміле. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 адвокат Павличук В.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема вказує про безпідставність причин зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , не зазначення працівниками поліції в протоколі ознак алкогольного сп`яніння, відсутність акту огляду водія, не повноти та фрагментарності відеофіксації правопорушення, що в своїй сукупності не доводить вину ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення.

Вважає, що суд не в повному обсязі з`ясував обставини справи, в зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про винуватість водія у скоєному правопорушенні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ №008913 від 25.07.2022 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 ,

роздруківка з алкотестеру Драгер 6810 з результатом проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння 1,44 % проміле.

Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

направлення на огляд до медичного закладу.

записи з бодікамери працівника поліції.

Окрім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції за клопотанням захисника притягнутої особи були витребувано з Миргородського РВ поліції свідоцтво про повірку алкотестеру Драгер, яким проводився огляд водія ОСОБА_1 , з зазначенням чинності дії цього прибору до квітня 2023 року.

Також судом було опитано працівника поліції ОСОБА_5 , яка перебувала на місці події під час проходження процедури огляду водія на стан сп`яніння та підтвердила обставини зафіксовані в протоколі про адмінправопорушення.

Зазначені докази та пояснення містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає вразі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та подальшої перевірки документів, у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, які повідомлені водію.

Далі, під час спілкування з водієм, останній повідомив про те, що вживав сьогодні алкогольні напої «0,5 сидра» (21:30 год).

В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер, на що водій погодився (21:39 год.). Результат позитивний 1,44%, з яким ОСОБА_1 погодився.

Вказані обставини стали підставою для складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав зупинки транспортного засобу є помилковими, оскільки з відеозапису вбачається, що о 21:30 год. працівник поліції повідомляє причини зупинки ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», а саме п. 3 ч.1 - якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Посилання апелянта на відсутність відеофіксації під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не беруться судом до уваги, оскільки здійснення чи відсутність такої фіксації не має правового значення при вирішенні питання доведеності вини в діях водія, на відміну від обов`язку здійснювати фіксацію відповідним технічними засобами проходження процедури огляду на стан сп`яніння (ст. 266 КУпАП), що було в даному випадку дотримано працівниками поліції.

Не заслуговує на увагу твердження апелянта про неналежність в якості доказу приєднаного до справи відеозапису з огляду на його фрагментарність.

Відхиляючи вказаний довід необхідно зазначити, що дані відеозаписи містять перебіг події скоєного правопорушення від моменту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинки, подальше спілкування з ним, виявлення працівниками поліції в останнього ознак алкогольного сп`яніння та повідомлення по це, роз`яснення прав та, власне, проходження процедури огляду на стан сп`яніння, з результатом якого водій був згоден.

Апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази в своїй сукупності доводять факт керування автомобілем ОСОБА_1 , який не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, в стані алкогольного сп`яніння та не були спростовані під час розгляду справи.

Також апеляційний суд звертає увагу, що жодних заперечень, незгоди стосовно зупинки транспортного засобу, проведенням процедури огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 не висловлював, від дачі пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення відмовився.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Павличука Володимира Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна