Справа № 473/5051/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"29" вересня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Миронової О.В., за участю секретаря судових засідань Москаленко С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який непрацює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №893558, 10.09.2023 року близько 22:30 год., ОСОБА_1 , за адресою: м.Вознесенськ, вул.Соборності, з явними ознаками алкогольного сп`яніння погрожував фізичною розправою та образливо чіплявся на адресу поліцейських, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Надіслав суду заяву в якій свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП не визнає та просить закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначивши, що будь-яких протиправних дій, пов`язаних зі злісною непокорою законним вимогам працівників поліції, не вчиняв.

Захисник Могила С.М. в судове засідання не з`явився. Надіслав суду клопотання в якому просить закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що об`єктивна сторона правопорушення передбачена ст.185 КУпАП полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків. В той же час, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 не містить даних про будь-які розпорядження або вимоги поліцейського під час виконання ним службових обов`язків, які злісно не виконав ОСОБА_1 . Окрім того, матеріали справи не містять жодного доказу скоєння ОСОБА_2 будь-якого правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог КУпАП, тому він не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 185 КУпАП, виходячи з наступного.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Диспозиція ст.185 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

З даної норми вбачається, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

Відповідно до ст. 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції.

Однак, в порушення вищевказаних вимог, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення, а саме взагалі не вказано про будь-яку злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, не зазначено яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, оскільки ст. 185 КУпАП є бланкетною нормою Закону, не вказано яке правопорушення вчинив ОСОБА_1 , у зв`язку з чим не реагував на вимогу працівника поліції припинити це правопорушення, та в чому конкретно полягала злісна непокора ОСОБА_1 такій вимозі, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.92р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Ці обставини свідчать про те, що працівником поліції в протоколу взагалі не викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, викладена у протоколі фабула правопорушення не відповідає диспозиції ст.185 КУпАП.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

За нормами КУпАП розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення, тому вносити самостійно зміни до викладеної фабули орган, який розглядає справу, не уповноважений.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів, наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 175, 245, 256, 278, 280, 283-285 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 185 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя