Справа № 442/6366/23 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 33/811/1423/23 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю ОСОБА_1 , його представника адвоката Шулак О.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області від 25 вересня 2023 року,

встановив:

постановою Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області від 25 вересня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири чисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки. Стягнуто з ОСОБА_1 536 грн. 80 коп. судового збору на користь держави.

Згідно із згаданою постановою, ОСОБА_1 , 03.09.2023 року о 22 год. 00 хв., в с. Медвежа по вул. Січових Стрільців, 1, водій автомобіля Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , вживав спиртні напої, після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, до проведення такого огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На зазначену постанову особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області від 25 вересня 2023 року, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: неправильно застосовано норми ч.1 ст.130. ст.251, ч.1 ст.256. ч.3 ст.266 КУпАП, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Звертає увагу на те, що 03 вересня 2023 року, ОСОБА_1 разом з друзям приїхав автомобілем Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 , який припаркував на стоянці коло магазину, пішли на футбольне поле грати футбол, а потім сіли на столиках поговорити, святкували день народження друга, пили вино, в цей час автомобіль стояв там де вони його припаркували, що зафіксовано на відеокамерах. Їхати транспортним засобом він нікуди не збирався. О 20.00 год. почули звук удару, вибігли до дороги і побачили, що у автомобіль на якому ми приїхали в`їхав інший автомобіль ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 .

Тоді ж приїхали працівники поліції щоб зафіксувати ДТП. При цьому працівники поліції спитали хто приїхав на автомобілі Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_1 повідомив, що він і це поліцейські зафіксували. Потім почали вимагати пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння. Так як, це все відбувалося на підставі того, що було вчинено ДТП, апелянт не відмовлявся від процедури, яку встановили працівники поліції і дотримувався всіх їхніх вказівок.?

Але коли працівники поліції склали на нього протокол за ст. 130 КУпАП він не був згідний, оскільки не керував автомобілем. Автомобіль був припаркований на стоянці, де і стояв протягом дня. І випивши алкоголь, ОСОБА_1 не сідав і не збирався сідати за кермо автомобіля.

Підкреслює, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КупАП є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТІІ за його участю. Інші ознаки є похідними. Відсутність такої кваліфікуючої ознаки, виключає відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не містить обов`язкових даних про склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, зокрема не зазначено як те, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння і вчинив ДПТ.

Вказує, що він приїхав на автомобілі зранку, припаркував його на стоянці і більше за кермо не сідав. Також він не є власником автомобіля, і не вчинив ДТП, а водій ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 здійснив наїзд на припаркований автомобіль, який не здійснював рух.

Стверджує, що працівники патрульної поліції спровокували його на те, щоб він написав у протоколі про те, що вживав алкогольні напої після ДТП і запевнили його у тому, що жодної відповідальності не буде.

Зазначає, що огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції було проведено з грубим порученням норм чинного законодавства.

Вказує, що у справі відсутні будь-які свідки, а за змістом ст. 252 КУпАП, загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Закон зобов`язує інспектора вести повну відеофіксацію спілкування з водієм, але до матеріалів справ про адміністративні правопорушення працівники поліції долучили лише «вирвані» частини відеозаписів, які вигідні лише їм. А всі інші моменти спілкування з водієм залишилися для суду бездоказовими.

Підкреслює, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Заслухавши пояснення апелянта та його представника на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст. ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Проте, такі вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, та накладення стягнення на ОСОБА_1 , суддя першої інстанції допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі, не надав їм належної оцінки.

Так, ч.4 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Тобто, відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає у випадку вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

У матеріалах справи відсутні наявні та допустимі докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 . та вживав алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди за його участю.

Так, ОСОБА_1 апеляційному суду пояснив, що приїхав разом із друзями у с. Медвежа на автомобілі Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 03 вересня 2023 року в обідню пору доби, який припаркували на стоянці біля магазину. Зустрівся з друзями, грали у футбол, після футболу святкували. Автомобіль стояв там, де його припаркували. Згодом почули звук удару, вибігли до дороги і побачили, що у автомобіль на якому вони приїхали в`їхав інший автомобіль ВАЗ2105, д.н.з. НОМЕР_3 . Випивши алкоголь за кермо автомобіля він не сідав і сідати не збирався.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 вказав, що він є власником транспортного засобу марки VOLKSWAGEN Touareg, н.з. НОМЕР_1 . 03 вересня 2023 року припаркував свій автомобіль в АДРЕСА_1 і віддав ключі ОСОБА_1 . Згодом йому зателефонував знайомий і повідомив, що заїхали у його припаркований автомобіль, після дорожньо-транспортної пригоди він приїхав на місце події і побачив, що його автомобіль має пошкодження із лівого боку.

Крім того, із долученої до матеріалів справи за клопотанням сторони захисту постанови Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області від 25 вересня 2023 року, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, вбачається, що ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.124, ч.2 ст.. 126 та ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Так, згідно вказаної постанови, ОСОБА_3 03 вересня 2023 о 22 год. 00 хв. в с. Медвежа, вул.Січових Стрільців, Дрогобицький район, керуючи автомобілем ВАЗ2105, д.н.з. НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан т.з., щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого не впорався з керуванням виїхавши на смугу зустрічного руху та допустив наїзд на припаркований автомобіль марки VOLKSWAGEN Transporter, н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.12.1, 11.3 ПДР України.

Отже апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 не був учасником ДТП, а саме ОСОБА_3 здійснив наїзд на припаркований автомобіль VOLKSWAGEN Touareg, н.з. НОМЕР_1 .

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП є вживання водієм транспортного засобу алкоголю після ДТП за його участю. Оскільки апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 не був учасником ДТП, відтак у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.4 ст.130 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що як і у протоколі про адміністративне правопорушення серіїї ААД №548396 від 04 вересня 2023 року (а.с.2), так і у оскаржуваній постанові (а.с.8) марку автомобіля вказано невірно ОСОБА_4 замість вірної назви Volkswagen Touareg.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування як незаконної постанови суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи були проігноровані встановлені апеляційним судом обставини, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області від 25 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адмінстративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ