Справа № 149/2340/23
Провадження № 33/801/1027/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олійник І. В.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11 жовтня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 121 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 121 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк - п`ять діб. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп.

Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що транспортний засіб, яким він керував не відноситься до тих, що підлягають обов`язковому технічному контролю, як такий що використовується з метою отримання прибутку, оскільки прирівнюється до легкових автомобілів. А тому на думку ОСОБА_1 склад правопорушення за ч. 4 ст. 121 КпАП України відсутній.

ОСОБА_1 , повідомлений в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання шляхом направлення судової повістки за адресою, вказаною ним в апеляційній скарзі, до суду не з`явився, а судова повістка повернута апеляційному суду з відміткою відділення зв`язку про відсутність ОСОБА_1 за вказаною адресою.

Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог статті 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №183260 від 13.07.2023 водій ОСОБА_1 того ж дня - 13.07.2023 о 09 год 53 хв по вул. 1-го Травня у м. Хмільник Вінницької області повторно протягом року керував транспортним засобом - автомобілем "Opel Vivaro", д.н.з. НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 4 ст. 121 КпАП України.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КпАП України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №183260 від 13.07.2023 у якому викладені обставини правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КпАП України, який за свої змістом і форма відповідає вимогам статті 256 КпАП України;

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 232804 від 09.02.2023, якими підтверджено притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП протягом року; витягом з інформаційного порталу Національної поліції України відповідно до якого транспортний засіб "Opel Vivaro", д.н.з. НОМЕР_1 , є вантажним транспортним засобом категорії "В", зареєстрований 15.07.2011;

відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його пояснення по суті адміністративного правопорушення, а також обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи сукупність доказів у справі, апеляційний суд робить висновок про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у керуванні повторно протягом року транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але який своєчасно не пройшов, є порушенням п. 31.3.б ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КпАП України.

Що стосується доводів апеляції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з підстав відсутності складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КпАП України необхідно зазначити наступне.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку.

Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про дорожній рух» - транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його.

Згідно з положенням пункту 31.3 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, зокрема, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КпАП України керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі від двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.).

При цьому, повторне протягом року вчинення вищезазначеного правопорушення тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

В матеріалах справи наявна реєстраційна картка транспортного засобу (виготовлена з ІПНП) (а.с. 9) за змістом якої тип транспортного засобу марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , зазначений як вантажний, рік випуску якого 2007.

За змістом ч. 2 п. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Визначення поняття «строк експлуатації» наведено у Наказі Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи транспортних засобів» із змінами, відповідно до якої строк експлуатації - період часу від дати виготовлення колісного транспортного засобу до дати його оцінки.

Отже, строк експлуатації транспортного засобу «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , враховуючи рік його випуску, а саме 2007 рік, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 13 липня 2023 року щодо водія ОСОБА_1 складав 15 років.

Таким чином, з урахуванням вантажного типу транспортного засобу «Opel Vivaro» та строку його експлуатації 15 років, вказаний автомобіль відповідно до наведених вимог частини 6 статті 35 Закону України «Про дорожній рух», підлягав обов`язковому періодичному технічному контролю.

За вказаних підстав суд відхиляє твердження апелянта, про те, що автомобіль «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_1 , є фургоном малотоннажним, з повною масою 2770 кг, прирівнюється до легкових автомобілів категорії «В», а тому не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Суд правильно взяв до уваги, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КпАП України, виражається у повторному протягом року вчиненні будь-якого з порушень, передбачених частиною першою-третьою цієї статті.

Разом з тим, суд належним чином не врахував положення вимог статті 33 КпАП України та визначив найсуворіше стягнення в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за дане правопорушення, не обґрунтувавши свій висновок.

Так, частиною четвертою статті 121 КпАП України передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців або найбільш суворий з адміністративних стягнень - адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Судом же визначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на п`ять діб.

Даний вид адміністративного стягнення є найсуворішим заходом адміністративної відповідальності, суть якого полягає у короткочасному позбавленні волі правопорушника. Адміністративний арешт використовується лише в тих випадках, коли за обставин справи і з врахуванням особи порушника застосування інших заходів буде визнано недостатнім. Аналізуючи законодавство, за жоден адміністративний проступок арешт не встановлений як єдиний захід стягнення, санкціями статей КпАП України завжди передбачена можливість застосування більш м`якого виду стягнення.

Відповідно до статті 23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Урахувавши наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_1 стягнення необхідно змінити на більш м`який вид - позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці, яке за своїм видом і мірою є справедливим, відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення, сприятиме виправленню особи та зможе виконати превентивну функцію щодо вчинення нових адміністративних правопорушень.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 121 КпАП України змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 121 КпАП України адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник