Справа № 738/1598/23 Головуючий у 1 інстанції Волошина Н. В.
Провадження № 33/4823/843/23
Категорія - ч. 3 ст. 172-20 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Оседача М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ясени, Сторожинецького району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Як встановив суд, 21 вересня 2023 року, близько 19.00 год. ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду (воєнного стану), перебуваючи на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 , вживав алкогольні напої та виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати через незаконність та закрити провадження по справі. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. На думку апелянта, процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була порушена. Зазначає, що протокол про військове адмінправопорушення складений в порушення вимог Закону. Акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції порушив його безпосереднє право на захист, оскільки останньому не було надано можливості мати захисника.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно з ч.3 ст.172-20 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, наркотичного чи іншого вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_3 №34 від 03.02.2023 року, штаб-сержанта ОСОБА_1 , призначено на посаду стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу і стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , який прибув із військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_2 і з 03 лютого 2023 року останнього зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення (а.с.8).

У протоколі про військове адміністративне правопорушення серії А7187 №000043 від 22.09.2023 року зазначено, що 21 вересня 2023 року, близько 19.00 год. ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду (воєнного стану), перебуваючи на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 , вживав алкогольні напої та виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Викладені у даному протоколі відомості ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом та по суті порушення зазначив, що «зі змістом протоколу ознайомлений, свою вину у вчиненні викладеного правопорушення не заперечую та визнаю, що дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння в тимчасовому розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_3 в АДРЕСА_2 . Свою вину визнаю повністю, прошу суворо не карати» (а.с.5-6).

Отже, протокол про військове адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Посилання апелянта про невідповідність протоколу про військове адміністративне правопорушення вимогам Закону, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно зі ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про військове адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вищевказаним вимогам Закону і містять у собі всі необхідні реквізити, а доводи останнього, в цій частині, є надуманими.

Обставини, викладені у протоколі про військове адміністративне правопорушення, також підтверджуються випискою із медичної карти амбулаторно хворого № 98 від 21.09.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння, де останній вказав, що вживав алкоголь (а.с.7).

Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був встановлений лікарем по клінічній картині особи, тобто за явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, як останній себе поводить і на наявність ознак алкогольного сп`яніння, у цьому випадку - це різкий запах алкоголю з ротової порожнини, який вказує на можливий стан сп`яніння, чого і не заперечував останній.

Доводи ОСОБА_1 щодо неналежності доказу по справі, а саме виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого не є слушними, оскільки цей документ є беззаперечним доказом про встановлення повного діагнозу останнього, а саме перебування його у стані алкогольного сп`яніння, що підпадають під кваліфікацію за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Слід зазначити і те, що будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість особи, яка склала протокол про військове адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 у результатах розгляду справи або притягненні останнього до адміністративної відповідальності.

У апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначав, що в місцевому суді були порушені його права, оскільки останньому не було надано можливості мати захисника, чим було порушено право на захист.

Про те, із такими доводами апелянта, суд апеляційної інстанції погодитись не може, з огляду на те, що матеріали справи не містять письмового клопотання ОСОБА_1 щодо його бажання мати захисника та, більш того, останній не був позбавлений можливості, до початку розгляду справи, маючи при цьому достатньо часу, особисто запросити захисника для захисту його процесуальних прав, у судовому засіданні місцевого суду.

Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу військового адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним установленої Законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки він, вживав алкогольні напої та виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння, в умовах дії особливого періоду в Україні.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено місцевим судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого військового адмінправопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила військове адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому військовому адмінправопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач