КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №357/5428/23 Головуючий у І інстанції - Сухарева О.В.
апеляційне провадження №33/824/4578/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гуль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки з оплатним вилученням транспортного засобу Honda dio, без номерного знака, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності; на підставі частини третьої статті 30 КУпАП приєднано невідбуту частину додаткового стягнення у видгляі позбавленням права керування транспортними засобами та остаточно визначено строк позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки та 9 місяців, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом установлено, що 29 квітня 2023 року о 22:39 год. на а/д М05 Київ-Одеса, 24 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA DIO, без номерного знака, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу DRAGER ARLM-0346, результат 1,99%.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 12 вересня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому вказує, що копію оскаржуваної постанови ним було отримано лише 02 вересня 2023 року.

Дослідивши матеріали справи та встановивши, що ОСОБА_1 у судовому засіданні при проголошенні оскаржуваної постанови присутнім не був, а також врахувавши відсутність доказів отримання апелянтом копії оскаржуваної постанови, суд доходить висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

У мотивування скарги зазначає, що постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2023 року у справі №362/1983/23, на яку послався суд першої інстанції, була оскаржена до Київського апеляційного суду, а тому станом на час складення протоколу про адміністративне правопорушення від 29 квітня 2023 року ОСОБА_1 не піддавався адміністративному стягненню за частиною першою статті 130 КУпАП, а отже передбачена частиною другою статті 130 КУпАП повторність у даному випадку відсутня.

Також зауважує, що суд першої інстанції не встановив обставин наявності або відсутності у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №226277 від 29 квітня 2023 року вбачається, що 29 квітня 2023 року о 22:39 год. на а/д М05 Київ-Одеса, 24 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA DIO, без номерного знака, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною другою статті 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу «Драгер», результат 1,99%.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідальність за частиною другою статті 130 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №226277 від 29 квітня 2023 року; довідку щодо кваліфікації адміністративного правопорушення, відповідно до якої 21 квітня 2023 року постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області на ОСОБА_1 накладено стягнення за частиною першою статті 130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 12 місяців; довідку про повторність, з якої вбачається, що 25 березня 2023 року о 23:00 ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; направлення на огляд; роздруківку результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу DRAGER, тест № 996 від 29 квітня 2023 року, результат огляду - 1,99%; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння; рапорт інспектора взводу № 2 роти № 1 БПП в м. Біла Церква; відеозапис подій, що міститься на диску.

У розумінні статті 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За змістом статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини. Обов`язково робиться посилання на той нормативний акт, який передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09 червня 2011 року, заява №16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом статті 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №226277 від 29 квітня 2023 року щодо ОСОБА_1 не містить суті адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП. Так, фабула складеного протоколу не відповідає частині статті, за якою судом було розглянуто справу та притягнуто особу до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі неможливості встановити повторність постанова в справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не виноситься, а складається повідомлення про адміністративне правопорушення, яке у п`ятиденний строк разом із наявними матеріалами справи (рапортом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та засобів, у тому числі тих, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та іншими доказами) надсилається до підрозділу поліції за місцем проживання (перебування) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою здійснення перевірки на наявність повторності правопорушення та вжиття заходів щодо подальшого розгляду.

Після здійснення перевірки на наявність повторності правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляється про місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, в якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Як убачається з матеріалів справи, у довідці щодо кваліфікації адміністративного правопорушення від 30 квітня 2023 року, інспектор Анна Садова просить вважати в діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбачений частиною другою статті 130 КУпАП, посилаючись на те, що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2023 року у справі №362/1983/23 на громадянина ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 12 місяців.

Разом з тим, під час розгляду даної справи апеляційним судом встановлено, що постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2023 року у справі №362/1983/23, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, була оскаржена останнім та постановою Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 року вказану постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2023 року змінено та виключено накладення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік; в іншій частині постанову залишено без змін.

Таким чином, станом на час складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №226277 від 29 квітня 2023 року постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2023 року у справі №362/1983/23, на яку посилався суд першої інстанції в оскаржуваній постанові, не набрала законної сили.

Отже, вищевказана довідка від 30 квітня 2023 року у даному випадку не є беззаперечним доказом, оскільки не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП протягом року на підставі судового рішення, яке вступило в законну силу, зважаючи на те, що діє Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, згідно якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України.

З огляду на зазначене, викладена в протоколі від 19 лютого 2021 року фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 судом в оскаржуваній постанові притягнуто до адміністративної відповідальності.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, крім того, викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 щодо безпідставного притягнення останнього до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.

Зважаючи на викладені обставини, апеляційний суд доходить висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження та дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною другою статті 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 статті першої 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.

Керуючись статтями 245, 247, 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2023 року - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі пункту 1 статті першої 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гуль