П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/91/23

Номер провадження 3/184/156/23

02 травня 2023 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Томаш В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення громадянина:

¦ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює водієм ТОВ «Максіпром груп», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту складеного протоколу, 16.02.2023 року о 19-00 год. на автодорозі с. Гірницьке м. Покров водій ОСОБА_1 керував т/з MAZDA-6 н/з НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №315441 від 16.02.2023 року за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до зщмісту складеного протоколу, 16.02.2023 року о 19 год. 00 хв. на автодорозі с. Гірницьке - м.Покров водій ОСОБА_1 керував т/з MAZDA-6 н/з НОМЕР_1 , та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вживав алкогольні напої. Також огляд на стан сп`яніння проводився за згодою водія за допомогою газоаналізатора «Драгер Alcotest 6810», чим порушив вимоги п.2.10 «є» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №315440 від 16.02.2023 року за ч. 4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні 10.03.2023 року, пояснив, що 16.02.2023 року о 19-00 год. він був присутній під час ДТП разом з Поночовним, він був за кермом автомобілю за проханням ОСОБА_3 . Вони їхали з с. Гірницьке в місто. Він має посвідчення водія. Під час керування т/з він перебував у тверезому стані, не впорався з керуванням і з`їхав з дороги в кювет. Пізніше з`явились працівники поліції та запитали де власник автомобіля, він відповів що власник поїхав за тросом і скоро повернеться. Його ніхто не опитував та не чіпав. Пізніше повернувся Поночовний і працівники поліції спілкувалися з ним.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, що надані 16.02.2023 року ним пояснення на місці ДТП працівникам поліції не зовсім правдиві, оскільки він перебував у шокову стані та сказав працівникам поліції, що після вчинення ДТП він перебував в скрутному емоційному стані, так як факт наявності розбитого автомобіля його дуже шокувало і він випив пива після того як сталося ДТП, а коли їхав за кермом, то був тверезий. Насправді 16.02.2023 року він їхав разом з ОСОБА_2 на автомобілі MAZDA-6 н/з НОМЕР_1 . Він попросив ОСОБА_2 сісти за кермо, оскільки він був випивши. ОСОБА_2 їхав за кермом автомобіля з с. Гірницьке в сторону м. Покров та не впорався з керуванням, в результаті чого сталося ДТП. Після ОСОБА_4 залишився на місці ДТП з автомобілем, а він поїхав шукати інший транспортний засіб, який допоможе відбуксувати його автомобіль. Коли він повернувся на таксі, то на місце ДТП вже при приїхала поліції. Він дійсно вживав алкогольні напої, автомобілем керував ОСОБА_4 , який був у тверезому стані та має посвідчення водія. Пошкоджень у них не було, а отже до лікарні вони не зверталися. Йому запропоновано продути Драгер, результат тесту показав 2,11% проміле, після чого було складено протоколи.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні 27.03.2023 року пояснив, що того дня він перебував на чергуванні, надійшло повідомлення про ДТП, вони виїхали, коли приїхали на місце ДТП, то побачили автомобіль «Мазда» на залізничній колії. В автомобілі перебував ОСОБА_4 , він сказав що власник зараз повернеться. Поночовний повернувся на таксі та розповів, що коли їхав за кермом, то в нього лопнуло колесо в результаті чого сталося ДТП. Поночовному було проведено пройти медичний огляд, він сказав, що випив пива після того як сталося ДТП. Також Поночовний продував Драгер. Поночовний перебував в стані алкогольного сп`яніння та на нього було складено адміністративний протокол. ОСОБА_4 не опитували, він відразу сказав, що він не власник авто, а лише керував ним.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні 17.04.2023 року пояснив, що 16.02.2023 о 22-00 год. Поночовний подзвонив йому та попросив його відбуксувати його авто. Він погодився йому допомогти, приїхав в район електроцеха, забрав ОСОБА_1 та поїхали з ним у місто шукати трос, знайшли трос і поїхали на місце ДТП. Коли вони під`їхали, то там вже були працівники поліції. Він бачив автомобіль Поночовного, який стояв на залізничних коліях. Коли вони їхали з Поночовним, то ОСОБА_3 сказав, що його автомобілем керував його товариш, який вчинив ДТП. На місці ДТП поліція його не опитувала і він бачив чоловіка який керував автомобілем, але працівники поліції його також не опитували. Потім через деякий час автомобіль Поночовного витягнули за допомогою спецтехніки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 4 ст.130 КУпАП, вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Однак з доказів, які є в матеріалах справи, не вбачається, що ОСОБА_1 16.02.2023 о 19 год. 00 хв. керував автомобілем т/з MAZDA-6 н/з НОМЕР_1 на автодорозі с. Гірницьке м. Покров та скоїв дорожньо-транспортну пригоду.

Натомість ці дані спростовуються показаннями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підстав не довіряти яким у суду немає.

Указані свідки підтвердили, що за кермом автомобіля т/з MAZDA-6 н/з НОМЕР_1 під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.02.2023 на автодорозі с. Гірницьке м. Покров, був не ОСОБА_1 ..

Та обставина, що він є власником цього транспортного засобу, не дає підстав стверджувати, що автомобілем в момент ДТП керував саме він.

Таким чином в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б доводили, що ОСОБА_1 вчинив ДТП, керуючи транспортним засобом MAZDA-6 н/з НОМЕР_1 , залишив місце пригоди після вчинення ДТП та вживав алкогольні напої після вчинення ДТП. Оскільки ОСОБА_1 під час надання пояснень у судовому засіданні повідомив, що 16.02.2023 року він не керував автомобілем так, як був випивши і зв`язку з чим він звернувся до ОСОБА_2 , який має посвідчення водія і може керувати транспортним засобом.

Факт вживання алкогольних напоїв після ДТП, до якого він був причетний, ОСОБА_1 під час розгляду справи заперечувався.

Дослідженим у судовому засіданні відеозапис з нагрудних камер поліцейських, на якому ОСОБА_1 себе впізнав, також не зафіксовано факту вживання ним алкоголю після ДТП.

Будь-яких інших доказів, які б доводили факт вживання ОСОБА_1 алкоголю після ДТП, до якої він був причетний, матеріали справи не містять.

Протоколи про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані належними доказами по даній справі в розумінні ст.. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Протоколи про вчинені правопорушення та схема місця ДТП не вказують на ОСОБА_1 , як особу, що вчинила вказані правопорушення, оскільки викладені в них обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідност.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Всі вищевикладені обставини свідчать про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оглянутий в судовому засіданні аудіодиск з бодікамери працівників поліції як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не може бути визнаний судом належним та допустимим доказом, оскільки не містить собі жодних відомостей про керування останнім транспортним засобом, вчинення ДТП та вживання алкоголю і перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Наведені факти свідчать про неналежність означених доказів, які не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно часу, місця, способу та інших обставин вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину складеним відносно нього протоколом. Таким чином викликають певних сумнівів дії уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП не підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного і були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

Суддя вважає, що наданими та дослідженими судом доказами за встановленим стандартом доказування вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративних правопорушень за ч. 4 ст. 130 КУпАП та за ст. 124 КУпАП не доведена.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожен з елементів , які є важливими для правової кваліфікації діяння. Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до кого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні толкуватись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках висунутого звинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів на підтвердження винуватості особи, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.4 ст. 130 КУпАП, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ПДР України, ст. 7 ст. 9, 23, 33-35, 38, 40-1, ст. 124, ч.4 ст. 130, 247, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП та за ст.. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш