ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 Справа №607/3186/23

Провадження №3/607/1506/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №039262 від 15 лютого 2023 року, 15 лютого 2023 року о 21 год. 56 хв. в м. Тернополі по вул. Тарнавського, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності, неприродня блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР на місці зупинки водій відмовився в категоричній формі. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 адвокат Нужда С.Ф. подала клопотання про закриття провадження у справі. Згідно поданого клопотання захисник вказала, що протокол є незаконним та не відображає усіх фактичних обставин справи, оскільки у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП враховуючи наступні обставини. Встановлення ознак наркотичного сп`яніння відбувається працівниками поліції згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до п. 4 вказаної Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. З фрагменту відео 00:01:36 вбачається, що працівником поліції не наведено жодних ознак, які б підтверджували наявність у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння, які визначені Інструкцією. Натомість, працівником поліції у встановленому порядку не виявлено жодних ознак наркотичного сп`яніння, а одразу запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, без жодного підтвердження правомірності такого проходження.

Крім цього, зазначила, що відповідальність за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає у двох діях: керуванні транспортним засобом у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння; відмову від проходження огляду на виявлення такого стану. Як вбачається із фрагменту відео 00:07:31 працівником патрульної поліції вказується про те, що відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є правом ОСОБА_2 , а не частиною диспозиції статті, за що в подальшому може бути передбачена відповідальність. А відтак, особа не може нести будь-яку відповідальність за реалізацію свого права, яке визнане працівником поліції.

Також, із фрагментів відео 00:48:16, 01:48:00 чітко видно, що у ОСОБА_2 відсутнє тремтіння рук, про що вказується у протоколі. Окрім того, протягом усього відео поведінка ОСОБА_2 відповідає обстановці, на задані питання він відповідає чітко, мова не сповільнена і не занадто жвава, почервоніння або неприродної блідості обличчя немає. Відтак, відео із нагрудних камер працівників поліції не відображає жодної із ознак наркотичного сп`яніння, які вказані в Інструкції, що не дає підстав вважати, що ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп`яніння. Єдиним документом у справі, який свідчить про факт перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння є протокол, однак сам по собі протокол про вчинення адміністративного правопорушення не може бути беззаперечним доказом по справі без сукупності інших належних та допустимих доказів в розумінні ст. 251 КУпАП.

Посилаючись на наведене, захисник просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 адвоката Нужди С.Ф., дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступних підстав:

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного сп`яніння. Огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан наркотичного сп`яніння, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Пунктами 2, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкції) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно пунктів 1, 3, 4, 7 розділу ІІІ Інструкції, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №039262 від 15 лютого 2023 року, згідно якого 15 лютого 2023 року о 21 год. 56 хв. в м. Тернополі по вул. Тарнавського, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності, неприродня блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР на місці зупинки водій відмовився в категоричній формі;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 15 лютого 2023 року, відповідно до якого у результаті огляду проведеного уповноваженою особою патрульної служби у ОСОБА_2 виявлені ознаки сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності, неприродня блідість. Огляд на стан сп`яніння не проводився;

- розпискою ОСОБА_3 від 15 лютого 2023 року, з якої вбачається, що останній зобов`язався доставити транспортний засіб «Reno Clio», д.н.з. НОМЕР_1 до місця стоянки;

- рапортом поліцейського роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержанта поліції Костюк Я. від 15 лютого 2023 року, згідно з яким 15 лютого 2023 року близько 21 год. 56 хв. в складі екіпажу Юпітер-202 було зупинено транспортний засіб марки «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який порушив ПДР України. Під час перевірки документів у ОСОБА_2 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності, неприродня блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР на місці зупинки водій відмовився. Відносно ОСОБА_2 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №218039 від 15 лютого 2023 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2 15 лютого 2023 року о 21 год. 56 хв. в м. Тернополі по вул. Тарнавського, водій ОСОБА_2 здійснював рух автомобілем «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_1 , з номерним знаком, що не освітлювався в темну пору доби;

- відеозаписом із відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери патрульних поліції під назвою «export-el8jo», на яких зафіксовано, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який порушив ПДР України. Після цього водію ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі, однак останній відмовився від проходження такого огляду. При цьому, працівники поліції зазначили ОСОБА_2 про те, що у разі невживання ним наркотичних речовин, результат огляду на стан наркотичного сп`яніння буде негативним, однак останній відмовився від такого огляду в медзакладі. Надалі ОСОБА_2 повідомлено, що на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанову за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а також роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Судом встановлено, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Renault Clio», д.н.з. НОМЕР_1 підтверджується рапортом поліцейського роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержанта поліції Костюк Я. від 15 лютого 2023 року, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №218039 від 15 лютого 2023 року, відеозаписами із відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери патрульних поліції «export-el8jo».

Щодо доводів захисника ОСОБА_2 адвоката Нужди С.Ф. про те, що працівником поліції не наведено жодних ознак, які б підтверджували наявність у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння, які визначені Інструкцією, суд зазначає наступне:

ОСОБА_2 , як водій, який отримував посвідчення водія, зобов`язаний знати та неухильно дотримуватися ПДР України, в тому числі пункт 2.5 ПДР України, яким передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції зафіксовано, що працівник поліції запитав чи вживав ОСОБА_2 наркотичні засоби ти чи пройде огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній ствердно відповів, що відмовляється від проходження огляду. Відтак, суд вважає, що у працівника поліції були підстави вважати, що ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного сп`яніння та поліцейський правомірно запропонував останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

При цьому, саме по собі не зазначення працівником поліції ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння не звільняє останнього від обов`язку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, оскільки, як вже зазначалось судом, такий обов`язок передбачений пунктом 2.5 ПДР України. Окрім того відеозаписами із нагрудної камери патрульних поліції «export-el8jo» підтверджується, що водій ОСОБА_2 не погоджується із названими поліцейським ознакою наркотичного сп`яніння - тремтіння рук, демонструючи їх у витягнутому вигляді. Відтак у судовому засіданні підтверджено, що працівником поліції були названі спілкування ознаки наркотичного п`яніння водію ОСОБА_2 та останній з ними не погоджувався.

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд розцінює вказані доводи захисника Нужди С.Ф., як такі, що надані з метою уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності.

Доводи захисника Нужди С.Ф. про роз`яснення працівником патрульної поліції Романському О.І. про те, що відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є його правом, а не частиною диспозиції статті, за що в подальшому може бути передбачена відповідальність, у зв`язку з чим особа не може нести будь-яку відповідальність за реалізацію свого права, яке визнане працівником поліції та про те, що особа не може нести будь-якої відповідальності за реалізацію права, яке визнане працівником поліції, суд відхиляє як безпідставні, з огляду на наступне:

Дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції підтверджується той факт, що працівником поліції запропоновано пройти ОСОБА_2 огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що отримано відмову останнього від проведення такого огляду.

Той факт, що працівником поліції роз`яснено ОСОБА_2 його право на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі свідчить якраз про дотримання працівником поліції вимог закону щодо проведення процедури огляд особи на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, твердження захисника про те, що особа не може нести будь-якої відповідальності за реалізацію права, яке визнане працівником поліції, є безпідставними та не спростовують факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно всіх інших доводів та заперечень ОСОБА_2 та його захисника Нуджи С.Ф. суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення" (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

Суд наголошує, що в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Під час розгляду справи судом захисник Романського О.І. не навів переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_2 як події, так і складу адміністративного правопорушення.

Підстав вважати, що порядок проведення огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння співробітниками поліції було порушено, у суду немає.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що поліцейськими було дотримано порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений законом, а доводи сторони захисту викладені в клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд вважає такими, що не спростовують доказів наданих на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд звертає увагу на вимоги ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. ст. 33, 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення бере до уваги характер вчиненого правопорушення, характеризуючі дані ОСОБА_2 , відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, а тому приходить до переконання, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

В матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували наявність підстав для звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору, в відтак вважаю, що із ОСОБА_2 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 536 гривень 80 копійок.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, 35, ст. ст. 40-1, 130, 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) 00 грн, який стягнути в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_2 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_2 стягується подвійний штраф в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі), 00 грн в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. Р. Кунець