Єдиний унікальний номер судової справи 479/419/22
Номер провадження 33/812/197/23 Головуючий у місцевому суді: Репушевська О.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03 квітня 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сирово Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №088644, який надійшов на розгляд до Кривоозерського районного суду Миколаївської області і був складений 06 липня 2022 року, встановлено, що 06 липня 2022 року о 23 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки і моделі Нива Шевроле, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Водій пройшов тест за допомогою приладу Drager в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу, результат якого склав 1.00 проміле. Чим водій порушив п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, 12 квітня 2023 року ОСОБА_1 поштою направив до апеляційного суду через суд першої інстанції, який виніс постанову, апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03 квітня 2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріалами справи не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зазначено, що працівники поліції прибули до місця зупинки через 15 хвилин з моменту зупинки, а свідки були залучені тільки підчас проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, та також не перебували біля автомобіля в момент його зупинки.

Крім того, поліцейські не здійснили тимчасового затримання транспортного засобу, а протокол не містить доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що теж, на думку особи, яка подала апеляційну скаргу, підтверджує той факт, що він не керував автомобілем.

При цьому, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів проведено з порушенням чинного законодавства, оскільки не було складено акту огляду та ОСОБА_1 не було надано відповідний примірник цього акту, а в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, за допомогою якого саме технічного приладу Drager проводився огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. В апеляційній скарзі звернуто увагу на те, що ОСОБА_1 було надано тільки сертифікат відповідності, а свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не надано.

Також, як на думку, особи, яка подала апеляційну скаргу, відеозапис з нагрудної камери працівників поліції не може використовуватися для підтвердження чи спростування певних обставин по даній адміністративній справі, та такий доказ має бути визнаний судом недопустимим, оскільки працівники поліції не попереджали ОСОБА_1 про те, що ведеться відеозйомка.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п.«а» п.2.9 ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі - Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,5,6,7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ №088644, який надійшов на розгляд до Кривоозерського районного суду Миколаївської області і був складений 06 липня 2022 року, встановлено, що 06 липня 2022 року о 23 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки і моделі Нива Шевроле, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота).

Водій пройшов тест за допомогою спеціального технічного приладу Drager в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу. Результат склав 1.00 проміле.

Зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 підписав без зауважень, зазначивши лише, що пояснення надасть у суді.

Роздруківка тестування на алкоголь за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатору Drager Alcotest 6810, номер приладу ARCD-0481 підписана ОСОБА_1 теж без будь-яких зауважень.

Також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зафіксовано результат такого огляду 1.00 проміле. В графі з результатами згоден ОСОБА_1 поставив свій підпис, що спростовує посилання останнього на те, що вказаний акт не складався та він з ним не був ознайомлений.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого законодавства водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу або не погоджується з отриманим результатом.

У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому, водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом.

Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, фактично свідчить про визнання водієм факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

До того ж, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу також свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу незгоди з показниками газоаналізатора не висловив, навпаки, поставив свій підпис у відповідному протоколі, чеку-тесті та акті огляду на місці зупинки із зазначенням «згоден», таким чином не висловив бажань щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, як і зауважень з приводу проведеного поліцейськими огляду на стан сп`яніння на місці зупинки.

Вказані протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду узгоджуються з відеозаписом працівників поліції.

Так, з вказаного відеозапису вбачається, що працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або у медичній установі, та водій ОСОБА_1 погодився і пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатору Drager Alcotest 6810, прилад №ARCD-0481, результат якого склав 1.00 проміле. Зі вказаним результатом було ознайомлено ОСОБА_1 , та заперечень щодо вказаного результату останній не висловлював.

При цьому, щодо таких дій працівників поліції, апеляційний суд зауважує, що поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет перевірки дотримання водієм вимог п.п.«а» та п.п.«б» п.2.9 Правил дорожнього руху, а водій відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції - пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

На думку апеляційного суду, відеозапис події містить достовірні дані про дії водія ОСОБА_1 та поліцейських на момент проведення огляду та складання протоколу, що має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст.251 КУпАП. Більш того, інформація, що міститься на відеозапису, є достатньою для того, щоб зробити висновок про те, що в діях водія є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що поліцейські не повідомляли його про те, що ведеться відеозйомка спростовуються інформацією, яка міститься на вказаному відеозапису.

Будь-яких дій працівників поліції щодо примушення ОСОБА_1 до проходження чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не встановлено. Не містять матеріали справи також доказів оскарження у встановленому законом порядку дій поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно проведеного службового розслідування, висновки якого могли би спростувати усвідомлений ОСОБА_1 факт проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Щодо заперечень факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, то необхідно зазначити наступне.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли особі інкремінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

За пунктом 1.10 ПДР водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Заперечення ОСОБА_1 факту керування ним автомобілем за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, спростовуються матеріалами даної справи.

Так, відповідно до відеозапису з камери працівників поліції на місці події, при спілкуванні з поліцейськими, водій не висловлював жодного заперечення та зауваження стосовно того, що він керував транспортним засобом. Поліцейськими була надана можливість водію написати в протоколі пояснення з приводу обставин порушення, однак останній також не зазначив, що не керував транспортним засобом.

При цьому, твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, апеляційний суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки будь-яких підтверджень про це матеріали справи не містять та спростовується розмовою поліцейського з ОСОБА_1 , яка зафіксована на відеозапису, та з якої чітко вбачається, що останній визнав факт керування ним транспортним засобом (03:09 таймеру відеозапису).

Посилання особи, яка подала апеляційну скаргу, на те, що відеозапис не містить доказів керування автомобілем саме ним, не спростовують висновки суду та не можуть бути достатньою підставою для скасування постанови суду.

До того ж, відеофіксація моменту зупинки при складанні протоколу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не є обов`язковим доказом його вчинення, а доведеність цих обставин встановлюється на підставі аналізу всіх доказів у їх сукупності.

За такого, посилання ОСОБА_1 на те, що автомобілем за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, він не керував, спростовується вищеназваними доказами, а тому є непереконливим.

Відповідно до ч.4 ст.256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно зі змістом протоколу, громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, тому доводи апеляційної скарги в частині не ознайомлення водія з його правами не знайшли свого підтвердження.

Доводи апеляційної скарги про відсутність даних про тимчасове затримання транспортного засобу працівниками поліції, є неспроможними.

Так, згідно з ч.1 ст.265-2 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу може мати місце у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене відповідними статтями, та таке затримання транспортного засобу може мати місце лише у виключних випадках, якщо розміщення транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху тощо. Проте, в матеріалах справи відсутні дані про обставини, які могли бути підставами для тимчасового затримання автомобіля, яким керував ОСОБА_1 .

Натомість, апеляційний суд звертає увагу, що працівники поліції у відповідності до положень ст.266 КУпАП відсторонили водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що право керування автомобілем передано іншій особі. Вказаний факт підтверджено інформацією, що міститься на відеозапису даної події.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та доводять доводи апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, не надала.

Щодо доводів апеляційної скарги про ненадання ОСОБА_1 поліцейськими свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, то слід зазначити наступне.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (розділ 2 пункт 5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858).

Тобто, вищевказаною Інструкцією передбачено надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння. Стаття 266 КУпАП не містить застережень щодо надання особі, яка проходить огляд на стан сп`яніння, зазначених документів.

З огляду на матеріали справи та наявного у справі відеозапису убачається, що водій під час проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не вимагав надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейським проінформовано особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу. Згідно з відеозаписом, у ОСОБА_1 перед тестуванням не виникало питань або заперечень щодо порядку застосування спеціального технічного засобу.

Більш того, ОСОБА_1 був згоден з результатами тестування, що підтверджується його підписом у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та у роздруківці тестування на алкоголь за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатору Drager Alcotest 6810, номер приладу ARCD-0481.

А тому, посилання ОСОБА_1 стосовно не надання доказів проведення повірки даного приладу, щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, та не надання працівниками поліції, в свою чергу, вищевказаного свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, є безпідставними та нічим не підтвердженні.

Не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 і посилання на відсутність в протоколі про адміністративні правопорушення даних щодо того, саме за допомогою якого газоаналізатора проводився огляд, оскільки за даними роздрукованого тесту від 06 липня 2022 року встановлено, що огляд проводився за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6810, номер приладу ARCD-0481.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Посилання ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції на розбіжності у часі вчинення адміністративного правопорушення, який зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозапису працівників поліції є слушними, проте вказані розбіжності суд вважає технічною несправністю, яка не впливає на обставини справи, і не спростовує винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що районний суд вірно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог пп.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху, а також, що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції в межах її оскарження, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Суддя районного суду в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, постановив законну та обґрунтовану постанову.

При накладенні адміністративного стягнення, районний суд обґрунтовано врахував характер вчиненого правопорушення, а також те, що водій ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

За такого, підстав для скасування постанови судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 03 квітня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова