справа № 619/4199/23
провадження № 3/619/1946/23
ПОСТАНОВА

іменем України

09 листопада 2023 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Овсянніков В.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління ДПС у Харківській області ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1КУпАП України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого головним бухгалтером ТОВ «Акваізол», місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.08.2023 за результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ «Акваізол» (, юридична адреса: Харківська область, Харківський район, с. Подвірки, вул. Сумський шлях, буд. 47-Б), в якому зазначено, що ОСОБА_1 - головний бухгалтер ТОВ «Акваізол» вчинила правопорушення, а саме - ведення податкового обліку з порушенням податкового законодавства: чим порушено: 1) п. 44.1 ст.44, п. 200.1, п. 200.4, п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємству відмовлено в отриманні заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) згідно з поданою Податковою декларацією з податку на додану вартість на 9 076 099,66 гривень; 2) пп. «а» п. 198.1, абзаців першого і другого пп. 198.3, п.п 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 525 340 гривень, в резульаті чого завищено суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) за березень 2023 року.

В акті документальної перевірки від 31.07.2023 № 23056/20-40-07-05-03/31466053, яка проводилася з 18.07.2023 по 24.07.2023 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2023 року відображена вищезаначена інформація, та вказано, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заперечення, в яких не погодилася з викладеними у протоколі обставинами та вказала, що згідно акту, при «дослідженні ланцюжків постачання» при перевірці використовувалися: реєстр податкових накладних та інформація з тих реєстрів за період з 01.01.2021. Тобто, контролюючий орган при пепревірці, автоматично обмежує період руху товару у суб`єктів господаріовання-платників ПДВ. Вказує, що запити на проведення зустрічних перевірок на встановлення джерел походження товарів у перших господарюючих суб`сктів-платників ПДВ в «ланцюжках постачання» не робились. Враховуючи вузькі межі, встановлені для визначення походження товарів, зроблені висновки щодро «невідомого джерела іюходження» та «фактичного неотримання товарів» є поверхневими і некоректно оголошені. Вважає висновки, зазначені у протоколі лише судженням контролюючого органу, а не доведеним фактом в установленому законом порядку, на підставі якого можна довести вину або наявність правопорушення як такого. Разом з тим, зазаначає, що строки притягнення його до адміністративної відповідальності за правопопушення, яке було вчинено у 2021 році, яке на підставі підрозд. 10 розділу ХХ «Прехідних положень» ПКУ було призупинено з 24.02.2022 на переіод воєнного стану. Справу просила розглянути за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Стаття 38 КУпАП передбачає, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, факт вчинення правопорушення було виявлено 31.07.2023, про що свідчить акт документальної позапланової виїздної перевірки від 31.07.2023 № 23056/20-40-07-05-03/31466053, яка проводилася з 18.07.2023 по 24.07.2023, таким чином строк накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи судом сплинув.

Відповідно до ч. 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю , якщо закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (рішення у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Суддя також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Між тим, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КпАП України дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280КпАП України), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

У зв`язку з закриттям по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, у якому зазначено, що у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Відповідно ст. 7 КУпАП України , ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається судовий збір не стягується.

Враховуючи те, що на теперішній час сплив строк притягнення до адміністративної відповідальності, то відповідно до ч. 2 ст. 38, ч. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 24, 26, 33-35, 38, 247, 283-285, Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя В. С. Овсянніков