ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621 / 2990 / 23 Суддя суду 1 інстанції: Бібік О.В.
Провадження № 33/818/ 991 /23 Суддя суду апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«25» жовтня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Дягілєва О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові, справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову Зміївського районного суду Харківської облатсі від « 10 » серпня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.07.2023, о 08 год 10 хв, по автодорозі Р-78 25 км Чугуївського району Харківської області, керував власним автомобілем Ford Transit Custom, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці не реагують на світло, сухість у роті, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що спочатку відмовився від проходження огляду, так як поспішав на роботу, там були персики, які швидко псуються, а потім працівники поліції посадили його до себе у машину, пропонували відвезти на медичний огляд, а потім його відпустили.

Представник ОСОБА_3 пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вручили на того ж дня, а 02.08.2023. Водійське посвідчення було вилучено у день складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , на думку суду першої інстанції, підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 011343 від 29.07.2023; рапортом поліцейського СРПП ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 29.07.2023; направленням водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння; довідкою про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 вилучене співробітниками поліції; відеозаписом, який міститься на диску.

Таким чином, суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним в порушенні вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Зміївського районного суду Харківської області від 21 серпня 2023 року по справі №621/2990/23 та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги правопорушник вказує, що зазначена постанова винесена із порушенням норм процесуального та матеріального права, є незаконною та необґрунтованою.

Додатково апелянт зазначає, що судом першої інстанції не були допитані свідки, зйомка місця події велася на мобільний телефон, а не на бодікамеру, висновок суду першої інстанції ґрунтується на не з`ясованих обставинах.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник Дягілєв О.В. просили про задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Зміївського районного суду Харківської області від 21 серпня 2023 року по справі №621/2990/23.

Додатково до канцелярії Харківського апеляційного суду 25 10 2023 року подано клопотання захисника Дягілєва О.В. про надання запиту до Відділу поліції №2 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області про надіслання до суду відповіді, з питанням про те коли поліцейський Нащанський С.Ю. отримав бланк протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №011343 та тимчасовий дозвіл ТЗ №0199469 з надісланням завіреної копії та клопотання про виклик співробітника Відділу поліції №2 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 для допиту.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Дягілєва О.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан наркотичного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судовим розглядом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №011343 29.07.2023, о 08 год 10 хв, по автодорозі Р-78 25 км Чугуївського району Харківської області, керував власним автомобілем Ford Transit Custom, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці не реагують на світло, сухість у роті, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 крім протоколу, також підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:

- рапортами поліцейських СРПП ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 29.07.2023 (а.с. 2-3);

- направленням водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с. 4);

- довідкою про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 вилучене співробітниками поліції (а.с.6);

- відеозаписом, який міститься на диску (а.с.5).

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Transit Custom, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, що не реагують на світло, сухість у роті).

Вказані обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, виходячи зі специфіки дослідження, що, в свою чергу, унеможливлювало проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складався внаслідок саме відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, належить врахувати, що огляд на стан наркотичного сп`яніння є специфічним медичним оглядом, який може бути проведений лише в спеціальній медичній установі, певними фахівцями.

Так, статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. При цьому, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння, - проводиться лише у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

/Відповідно до п. 7,12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

З чого слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Правопорушник ОСОБА_1 із постановою про адміністративне правопорушення не погодився, про що свідчить відсутність його підпису у відповідній постанові.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 та законності проведення огляду останнього на стан наркотичного сп`яніння.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо його винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення правопорушника ОСОБА_1 в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вбачає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника Дягілєва О.В. про надання запиту до Відділу поліції №2 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області про надіслання до суду відповіді, з питанням про те коли поліцейський Нащанський С.Ю. отримав бланк протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №011343 та тимчасовий дозвіл ТЗ №0199469 з надісланням завіреної копії та клопотання про виклик співробітника Відділу поліції №2 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 для допиту зважаючи на наступне.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника Дягілєва О.В. про виклик та допит співробітника відділу поліції №2 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , посилаючись на рішення Верховного Суду від 29.04.2020 року по справі № 161/5372/17, у якому зазначено, що при винесенні стягнення за порушення ПДР судді не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про адміністративне правопорушення, адже цінність показань свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи.

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника Дягілєва О.В. про надання запиту до Відділу поліції №2 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області про надіслання до суду відповіді, з питанням про те, коли поліцейський Нащанський С.Ю. отримав бланк протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №011343 та тимчасовий дозвіл ТЗ №0199469 з надісланням завіреної копії, адже, на думку суду, отримана відповідь на запит не спростує наявність або відсутність вини у діях ОСОБА_1 та наявність у працівника поліції бланку протоколу який він склав і прилучив до справи.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заявлених по даній справі захисником клопотань, - відмовити.

Постанову Зміївського районного Харківської області від 21 серпня 2023 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило