ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/568/23 Справа № 711/2405/23 Категорія: : ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Михальченко Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Погасій С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Погасій С.М. на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Від сплати судового збору звільнено ОСОБА_1 на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Як встановлено судом першої інстанції, 11 квітня 2023 року о 08 год. 39 хв. у м.Черкаси по вул.Надпільна, 302, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «FORD ESCAPE», д/н НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest 6820», результат 0,35 проміле, тест 882. Від керування водій відсторонений шляхом передачі т/з тверезому водію, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 - Погасій С.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14 вересня 2023 року та закрити провадження у справі, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції було безпідставно проігноровано заявлене захисником пояснення (заперечення) по суті справи та не надано жодної правової оцінки доказам, які свідчать про порушення, допущені працівниками поліції при складанні протоколу, який складено нерозбірливим почерком, суть вчиненого правопорушення незрозуміла, деякі слова з тексту неможливо прочитати; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» містяться скорочення звання працівника поліції, що є порушенням п.9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376; у графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» міститься виправлення в даті правопорушення, що є порушенням п.5 розділу ІІІ зазначеної Інструкції; у графі «пояснення особи, …..» не міститься жодних пояснень особи, які також відсутні в матеріалах справи на окремому аркуші.

Зазначає, що судом не було встановлено належності відеозаписів, наявних у матеріалах справи, оскільки в протоколі вказано, що здійснювалася безперервна відеофіксація на БК 471683, та, зокрема, в додатках до протоколу вказано відео з БК 471683 і службового ТЗ 3392, тоді як матеріалах справи містяться відеозаписи з бодікамер НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та з відеореєстратора ТЗ, відповідно, оскільки у протоколі не вказано як додаток відеозапис з бодікамери 473281, він не є належним, та допустимим доказом у даній справі, який не має братися до уваги судом. Тоді як відеозапис з бодікамери 471683 не є безперервним та не висвітлює подію від початку і до закінчення, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом у справі.

Вважає, що процедуру встановлення стану алкогольного сп`яніння було здійснено неналежним чином, оскільки саме посадова особа, якій було видано прилад вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, що видихається, має повноваження здійснювати тестування на такому приладі, тоді як прилад видавався іншому працівнику, а сержант поліції ОСОБА_2 не міг здійснювати освідування особи на стан сп`яніння.

Вказує, що судом не взято до уваги норми Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, зі змісту якої слідує, що мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння відповідно до норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, а саме - 0,5 проміле. При цьому, із принципу дії алкотестера Драгер слідує, що він фіксує вміст алкоголю не в крові (як зазначено в Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735), а в парах етанолу в повітрі, що видихається, тоді як протокол за ст.130 КУпАП складається за перевищення норми вмісту алкоголю в крові, а не в парах етанолу.

Сторона захисту звертає увагу, що місцевим судом не взято до уваги факт прийому ОСОБА_1 лікарських засобів, що могло вплинути на результат тестування.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника ОСОБА_1 - Погасій С.М. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника Погасій С.М. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 099172 від 11.04.2023, згідно якого, 11.04.2023 о 08 год. 39 хв. у м.Черкаси по вул.Надпільна, 302, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «FORD ESCAPE», д/н НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest 6820», результат 0,35 проміле, тест 882. Від керування водій відсторонений шляхом передачі т/з тверезому водію, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- роздруківки з приладу «Драгер», згідно якої результат тесту - 0,35 ‰;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого, огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме, явний запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук та який проведено за допомогою приладу ALCOTEST 6820, результат огляду на стан сп`яніння - 0,35 ‰;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.04.2023, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: явний запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук;

- рапорту командира взводу № 1 роти №2 БУПП в Черкаській області м.Петриченка згідно якого, 11.04.2023 о 08 год. 39 хв. За порушення ПДР було зупинено транспортний засіб FORD ESCAPE, д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 під час спілкування з яким, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: явний запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти освідування за допомогою приладу ALCOTEST DRAGER 6820, тест 882, позитивний 0,35 ‰. Водій з результатом згідний;

- відеозапису, переглянутого в суді апеляційної інстанції.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Погасій С.М. посилається на порушення, допущені працівниками поліції при складанні протоколу, який складено нерозбірливим почерком, суть вчиненого правопорушення незрозуміла, деякі слова з тексту неможливо прочитати; у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» містяться скорочення звання працівника поліції, що є порушенням п.9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376; у графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» міститься виправлення в даті правопорушення, що є порушенням п.5 розділу ІІІ зазначеної Інструкції; у графі «пояснення особи, …..» не міститься жодних пояснень особи, які також відсутні в матеріалах справи на окремому аркуші.

Вважаю зазначені доводи неприйнятними, оскільки частина з них спростовується матеріалами справи, а інша частина ґрунтуються всупереч законодавчим нормам.

Так, згідно п.9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376 від 06.11.2015, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень). З зазначеного слідує, що повністю, без скорочень у протоколі зазначається прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол. В свою чергу із наявного у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що посадовою особою, вимоги даного пункту Інструкції дотримано та зазначено своє прізвище, ім`я, по батькові повністю, без скорочень.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.3 ст.256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, подавати пояснення, які додаються до протоколу. З чого слідує, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є її правом та які додаються до протоколу в разі їх наявності. В даному випадку ОСОБА_1 свої пояснення не подавав.

Тоді як доводи апеляційної скарги щодо виправлень у протоколі про адміністративне правопорушення заслуговують на увагу, однак не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, яке відповідає критерія законності, обґрунтованості та вмотивованості.

Неспроможними є доводи захисника Погасій С.М. про те, що відеозапис з бодікамери 473281 є належним доказом, оскільки у протоколі його не вказано як додаток, тоді як відеозапис з бодікамери 471683 не є безперервним та не висвітлює подію від початку і до закінчення, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом у справі, позаяк судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги досліджено наявний у матеріалах справи відеозаписом 471683, який підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Безпідставними є доводи адвоката Погасій С.М. про те, що процедуру встановлення стану алкогольного сп`яніння було здійснено неналежним чином, оскільки саме посадова особа, якій було видано прилад вимірювання вмісту алкоголю в повітрі, що видихається, має повноваження здійснювати тестування на такому приладі, тоді як прилад видавався іншому працівнику, а сержант поліції ОСОБА_2 не міг здійснювати освідування особи на стан сп`яніння, тому що, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що за наявності ознак, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Тобто, зазначеною Інструкцією не обмежено коло працівників поліції, які мають право проводити огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, відсутня вимога про те, що проводити огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння має право поліцейський, який отримав спеціальний технічний засіб.

В апеляційній скарзі захисник також вказує, що судом не взято до уваги норми Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, зі змісту якої слідує, що мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння відповідно до норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, а саме - 0,5 проміле. При цьому, із принципу дії алкотестера Драгер слідує, що він фіксує вміст алкоголю не в крові (як зазначено в Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735), а в парах етанолу в повітрі, що видихається, тоді як протокол за ст.130 КУпАП складається за перевищення норми вмісту алкоголю в крові, а не в парах етанолу.

На думку апеляційного суду дані доводи є неспроможними, через те, що вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні законодавчих норм, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01.05.1971, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Згідно з п.7 розділу 2 вищезазначеної Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихаємому повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2 ‰. З огляду на наведене, порушень норм національного та міжнародного законодавства при розгляді справи в суді першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Не беруться апеляційним судом до уваги доводи сторони захисту щодо факту прийому ОСОБА_1 лікарських засобів, що могло вплинути на результат тестування, бо це не впливає на наявність чи відсутність складу даного адміністративного правопорушення. Крім того, диспозицією ст.130 КУпАП також передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особами, які перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Погасій С.М., - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба