Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/471/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Кратко Д. М.
Категорія - 172-20 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09.10.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козин, Радивилівського району, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, інваліда І чи ІІ групи,

визнано винним за ст.172-20 ч.3 КУпАП і накладенно стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 09.10.2023 року ОСОБА_1 визнаний винним за те, що він 18 вересня 2023 року близько 12 год. 30 хв., знаходився на території базового табору військової частини НОМЕР_1 (конкретне місце розташування не зазначається, з метою нерозголошення відомостей про місце розташування військовослужбовців Збройних Сил України) з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проведення медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП, у зв`язку із чим відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії А1604 № 22/23 від 19 вересня 2023 року. рішення суду мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 підтверджується, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії А1604 № 22/23 від 19 вересня 2023 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20 вересня 2023 року; довідкою про відмову надання письмового пояснення, відповідно якого не бажаючи надавати відомості щодо себе, згідно статті 63 Конституції України, старший солдат ОСОБА_1 відмовився надавати письмове пояснення; довідкою виданої командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , відповідно якої старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ; актом фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду на предмет підтвердження чи спростування факту перебування у нетверезому стані.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду, оскаржує його з мотивів незаконності, необґрунтованості, винесеною без з`ясування всіх обставин подій. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою закрити провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності, мотивуючи тим, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Глава 13 про військові адміністративні правопорушення КУпАП є окремим спеціальним видом військових адміністративного правопорушення до якого передбачений окремий порядок складання та оформлення протоколів, який передбачений Наказом Міністерства Оборони України від 23.10.2021 № 329 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2021 р. за № 1622/37244 «Про затвердження Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» (далі - Інструкція). Проте, відповідно до матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії А1604 № 22/23 від 19 вересня 2023 року, складений ТВО командира батальйону аеродромно-технічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_5 , який є не уповноваженого особою складати протокол. У порушення п.2 Розділу І, наказу командира військової частини про призначення майора ОСОБА_5 уповноваженим складати протоколи про військові адміністративні правопорушення, матеріали справи не містять. Окрім цього, відповідно до п. 6 Розділу II уповноважена посадова особа, яка склала протокол, пропонує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомитися із складеним протоколом, дати письмове пояснення по суті вчиненого правопорушення із проставлянням свого підпису та дати. Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можуть бути викладені також на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі. Проте, відповідно до матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серії А1604 № 22/23 від 19 вересня 2023 року, в частині відмови від пояснень та підписання протоколу ОСОБА_1 у присутності свідків, від отримання другого примірника протоколу відмовився у присутності свідків, відсутній підпис свідків, що свідчить про порушення складання протоколу. Більш того, даний протокол не підписаний особою яка його склала, а відтак є недопустимим доказом та не може бути покладений в основу підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Також суд першої інстанції не звернув увагу, що протокол складений на наступний день від події, що є також порушенням абз.3 п. 1 Розділу II Інструкції. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 18 вересня 2023 о 12:30 год. старший солдат ОСОБА_1 знаходився на території базування табору в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) з ознакам алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у той час як акт фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду на предмет підтвердження чи спростування факту перебування у нетверезому стані 13:30 год.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи 02.11.2023, шляхом надсилання смс-повідомлення з повісткою про виклик та телефоннограмою про розгляд справи, який призначений на 02.11.2023, які він отримав особисто і завчасно, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. При цьому його неявка не перешкоджає судовому розгляду, тому апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду адміністративної справи за відсутності апелянта, що не суперечить вимогам ст. 294 КУпАП.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на:

-протокол про адміністративне правопорушення серії А1604 № 22/23 від 19 вересня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 18 вересня 2023 року близько 12 год. 30 хв., знаходився на території базового табору військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проведення медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків;

-письмові поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20 вересня 2023 року, згідно яких 18 вересня 2023 року близько 13.00 години останні бачили старшого солдата ОСОБА_1 на території вертодрому (м. Мала Виска) з ознаками вживання спиртних напоїв. ОСОБА_1 поводив себе неадекватно та з порожнини його рота відчувався стійкий запах алкоголю. В подальшому були свідком того, як ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння та він відмовився;

-довідку про відмову надання письмового пояснення, відповідно якого не бажаючи надавати відомості щодо себе, згідно статті 63 Конституції України, старший солдат ОСОБА_1 відмовився надавати письмове пояснення;

-довідку видану командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , відповідно якої старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ;

-акт фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду на предмет підтвердження чи спростування факту перебування у нетверезому стані, відповідно якого зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 18 вересня 2023 року о 14.15 годині на території розташування військового об`єкту (військового табору) військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем призваним по мобілізації під час виконання обов`язків військової служби водієм автомобільного взводу автомобільної роти батальйону АТЗ старшим солдатом ОСОБА_1 , який 18 вересня 2023 року о 13.30 годині перебував на території військового об`єкта з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Більше того, в своїй письмовій заяві, долученої до матеріалів адміністративної справи, та у судовому засіданні суду першої інстанції, ОСОБА_1 зазначив, що повністю визнає свою вину (а.с.23).

Аналіз досліджених під час судового та апеляційного розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у його перебуванні в стані алкогольного сп`яніння під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому доводи апелянта щодо відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення є необґрунтованими.

Як вбачається зі змісту цього протоколу, в ньому зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол №22/23 про військове адміністративне правопорушення від 19 вересня 2023 року,складений ТВО командира батальйону аеродромно-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_1 майором ОСОБА_5 . Під час складання протоколу були присутні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень у будь-якому вигляді, а також відмовився від підпису протоколу.

Зауважень до протоколу у відповідних графах ОСОБА_1 не зазначено.

Тому, посилання апелянта на те, що ОСОБА_5 не є посадовою особою, якій надано право складати протокол про адміністративне правопорушення, є безпідставним, оскільки згідно з п.п. 1, 11, 14 ч. 1 ст. 255 КУпАП, мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення, зокрема, передбачене ст. 172-20 КУпАП, органи управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, прокурор та командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів), відповідно.

Є не обґрунтованими доводи апелянта про те, що даний протокол не підписаний особою яка його склала, а відтак є недопустимим доказом, оскільки як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, даний протокол містить підпис особи, яка його склала, (а.3 об.), а наступні графи щодо підпису особи, що складає протокол лише дублюються.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки складаний на наступний день не є слушним з огляду на таке.

Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, суд апеляційної інстанції вважає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення саме 19 вересня 2023 року не свідчить про порушення ст.254 КУпАП, якою передбачено складання протоколу з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, тобто 18 вересня 2023 року, а коли у посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність чи відсутність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апелянта стосовно порушеного порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення та недостовірних даних викладених у ньому, так як у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 18 вересня 2023 о 12:30 год. старший солдат ОСОБА_1 знаходився на території базування табору в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) з ознаками алкогольного сп`яніння, у той час як акт фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду на предмет підтвердження чи спростування факту перебування у нетверезому стані 13:30 год.

Так, дійсно як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення А1604 №22/23 ОСОБА_1 18 вересня 2023 року близько 12 год. 30 хв., знаходився на території базового табору військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. А згідно акту комісії - є фіксація відмови ОСОБА_1 18 вересня 2023 року близько 13 год. 30 хв. від добровільного проходження медичного огляду на предмет підтвердження чи спростування факту перебування його у нетверезому стані. Крім того, в поясненнях, наданих свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначено, що вони 18 жовтня 2013 року близько 13.00 год. були свідками того, що ОСОБА_1 перебував на території базового табору військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння до складання акту, тобто протягом однієї години проводилися певні різні дії.

Водночас, зазначене не є порушенням складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки призначенням такого документа, як протокол про адміністративне правопорушення є лише встановлення та фіксація виявлених правопорушень.

У рішенні по справі Сутяжник проти Росії від 23 липня 2009 року ЄСПЛ зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Не кожен дефект певного адміністративного акта, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним.

Твердження ОСОБА_1 , що його відмова від пояснень та підписання протоколу у присутності свідків, від отримання другого примірника протоколуне була належним чином засвідчена, зокрема, підписами свідків, спростовується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де останні підтвердили факт перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.4,5).

Більш того даний факт свідки засвідчили і в протоколі про адміністративне правопорушення.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять, а тому, доводи апеляційної скарги у цій частині є необгрунтованими.

Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість свідків або будь-яку зацікавленість ТВО командира військової частини НОМЕР_1 у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст. ст. 254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, передбачені вищевказаною статтею, та суттєвих недоліків не має. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки такі узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Отже, доводи апеляційної скарги не містять будь-яких доказів щодо відсутності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Відтак, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і безпідставними. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.

Викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки він, як військовослужбовець, перебував у місці дислокації підрозділу з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого стану та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Враховуючи соціальний аспект кваліфікації військових адміністративних правопорушень, суспільну небезпеку і шкоду від вчинення військовослужбовцями адміністративно-карних дій, завдання шкоди позитивному авторитету військовослужбовця і в цілому Збройним Силам України, місцевий суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП обґрунтовано призначив адміністративне стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення, є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09.10.2023 щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: