ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 675/1400/23

Провадження № 33/4820/614/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Болотін С.М., з участю секретаря судового засідання Савчук Н.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Кучерука Тараса Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та захисника-адвоката Кучерука Тараса Миколайовича на постанову судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючого,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

За постановою судді, 06 серпня 2023 року о 01 год. 25 хв. ОСОБА_1 по вул. Незалежності в м. Ізяслав, Шепетівського району Хмельницької області керував автомобілем, марки «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду, у встановленому законом порядку, на місці зупинки, за допомогою приладу «Драгер» (Алкотест 6820) та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою судді Герасимчук А.В. та його захисник подали апеляційну скаргу, в якій просять її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Стверджують, що матеріали справи ґрунтуються виключно на фальсифікованих працівниками поліції доказах, здобутих з грубим порушенням закону, які залишилися поза увагою судді. Вважають, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, в процесі судового та апеляційного розглядів ОСОБА_1 не заперечував обставин перебування в транспортному засобі у нічну пору 06 серпня 2023 року, його зупинки працівниками поліції, однак виклав свою версію подій.

Так, обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом 06 серпня 2023 року, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного закладу та в медичному закладі, повністю стверджується, жодним чином, не спростованими даними відеозапису подій з яких вбачається, що особа притягнута до адміністративної відповідальності відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі (а.с.8).

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

В справі не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_1 , заборонених законодавством методів дізнання, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

При цьому, в матеріалах справи не встановлено доказів, щоб ОСОБА_1 чи його захисник зверталися із заявами та скаргами до прокурора, який здійснює нагляд за органами поліції чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції, а тому такі твердження викликають об`єктивний сумнів.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суддя першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.

Доводи про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки був інший водій є необґрунтованими, оскільки із даних відеозапису вбачається, що працівники поліції, рухаючись позаду автомобіля «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 , подали йому сигнал про зупинку. На передньому пасажирському сидінні автомобіля перебував виключно ОСОБА_1 , який, як виявилось згодом, після зупинки транспортного засобу пересів з водійського сидіння. Будь яких інших осіб в автомобілі та біля такого із наявного відеозапису не вбачається.

Вказані обставини чітко зафіксовані на відеозаписі подій та спростовують пояснення ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом керував не він, а інша особа, яка після зупинки заховалася в автомобілі. Такі пояснення останнього розцінюються апеляційним судом як спосіб уникнення відповідальності за скоєне.

А тому, працівники поліції обґрунтовано склали протокол про адміністративне правопорушення щодо останнього та правильно суддя місцевого суду притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більше того, дані твердження сторони захисту були предметом дослідження судді місцевого суду та ним детально проаналізовані.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суддя першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що докази, які наявні у матеріалах справи, є достатніми та необхідними для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стороною захисту не надано жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів. Не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, отже твердження сторони захисту про те, що наявні в матеріалах справи письмові матеріали оформленні з грубим порушенням вимог нормативно-правових актів.

Твердження сторони захисту про те, що з відеозапису подій не вбачається ознак алкогольного сп`яніння, а отже такі є надуманими, не заслуговують на увагу, оскільки 06 серпня 2023 року працівниками поліції встановлено наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

При цьому, наявність таких ознак, стали підставою для проведення огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився від такого, за що також передбачена адміністративна відповідальність.

Сторона захисту, натомість, не навела обґрунтованих доводів, які би спростовували висновки судді. Доводи апеляційної скарги і матеріали справи не містять вказівок на порушення вимог закону, які були би підставами для зміни або скасування судового рішення.

Об`єктивних даних, які вказували на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , в матеріалах справи не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення, кваліфікація дій ОСОБА_1 , з якою погодився суддя, містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця та інших обставин вчинення правопорушення, наскільки вони відомі органам поліції. Знайшли вони своє відображення і у постанові, тобто при її постановлені суддя повністю вирішив питання, зазначені в ст. 283 КУпАП.

Тому твердження сторони захисту, що органами поліції та суддею не виконані вимоги ст. 256 КУпАП не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

З аналогічних підстав, жодним чином, не звільняє ОСОБА_1 від встановленої законом відповідальності твердження сторони захисту стосовно розбіжності в часі у відеозаписі події, отриманих із відеореєстратора та нагрудної камери працівника поліції, оскільки зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення час вчинення адміністративного проступку підтвердив і сам ОСОБА_1 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суддею не взято до уваги показань свідків, які вказували, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є безпідставними, оскільки такі викликають сумніви у їх правдивості та спростовуються даними відеозапису подій. Разом з тим, дані свідки не були очевидцями моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , і їм, відповідно, не відомі фактичні обставини даної події.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суддя першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи.

За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 , при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 та захисника-адвоката Кучерука Тараса Миколайовича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Сергій БОЛОТІН