Провадження № 3/537/1497/2023
Справа № 537/3502/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2023 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючої судді Мурашової Наталі Валентинівни, за участі секретаря Шатравки І.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представника адвоката Щепілова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 05.12.2013 року, з вищою освітою, який одружений, має неповнолітню дитину, працює у ТОВ «Світейл», є інвалідом ІІ групи, учасником бойових дій, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №969337, складеним 28 серпня 2023 року старшим ДОП СДОП Відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Полтавській області майором поліції Драганом І.В., « ОСОБА_1 14.08.2023 року о 09 годині за місцем мешкання по АДРЕСА_1 висловлювався грубою брутальною лайкою в адресу дружини ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 14 серпня 2023 року зранку був звичайний день, для нього вихідний. Вони з дружиною та дитиною разом провели цілий день, оскільки дружина є домогосподаркою та ніколи не працювала. Зранку вони встали, приготували поїсти, поїхали на дачу, де погодували собак. Коли поверталися додому, заїхали відвідали його батьків, потім заїхали до банку, де заплатили за комунальні послуги. Ввечері гуляли з дитиною на вулиці, все було добре. Вранці 15 серпня 2023 року він пішов на роботу. Коли повернувся додому о 17 год. 30 хв., то дружини та дитини вдома не було. Він шукав їх, зателефонував дружині, її матері, яка нещодавно приїздила до них, однак ніхто не відповідав. Питав у сусідів, знайомих про дружину. Дізнався, що вона з дитиною на автомобілі поїхали в невідомому напрямку. Подумав, що вони поїхали в гості до тещі, оскільки раніше дружина висловлювала такі наміри. Але пошуки дружини та дитини результату не дали. Тому 17 серпня 2023 року він звернувся із заявою про їх зникнення до правоохоронних органів, де і дізнався, що дружина подала заяву про вчинення ним домашнього насильства щодо неї. Зазначив, що 14.08.2023 року він не вчиняв домашнього насильства відносно дружини, нецензурною лайкою не виражався. Вважає, що дана ситуація виникла у зв`язку з незадоволенням дружини їх матеріальним становищем, його заробітком та тим, що він відмовився надати кошти її матері, яка має фінансові проблеми, а своєю банківською карткою із заробітною платою став користуватися самостійно. У 2014-2016 роках з 2022 по квітень 2023 роки він був на війні, де за отриманих поранень стан інвалідом, весь цей час зарплатна картка була у дружини. Після звільнення зі Збройних Сил України весною 2023 року він став самостійно користуватися своєю зарплатною карткою, що не подобається дружині. Тому дружина постійно дорікає йому у відсутності грошей, оскільки вона хоч ніколи не працювала, але звикла ні в чому собі не відмовляти. Проте він бажає розумно використовувати зароблені гроші, щоб забезпечити належні умови для сім`ї. Після повернення з фронту він зробив ремонт та придбав меблі у квартиру, які він купив за виплачену грошову допомогу як інваліду війни, купив автомобіль. Таким чином ОСОБА_1 піклувався про свою сім`ю, любить дружину та дитину. ОСОБА_1 стверджував, що не вживає алкоголь, дружину ніколи не бив, не лаявся, зароблені кошти витрачає на благо своєї сім`ї, а тому ніколи не вчиняв щодо своє дружини домашнє насильство.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Щепілов О.В. в судовому засіданні зазначав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому просив закрити провадження у справі.

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, оскільки вона боїться за своє життя та здоров`я та життя і здоров`я свого сина у зв`язку із систематичним вчиненням чоловіком ОСОБА_1 домашнього насильства відносно неї.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відомості, які зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення деталізовано в пункті 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року (далі Інструкція).

В ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, відповідно до вимог ст.ст. 251, 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, у протоколі про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, повинні бути чітко зазначені суть адміністративного правопорушення (яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол), нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та відомості необхідні для вирішення справи, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

Наведені вимоги законодавства не дотримані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №969337 від 28.08.2023 року, згідно з яким ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За змістом норми ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

В ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

- домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

- психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, є дії насильницького характеру щодо членів сім`ї, наявність наслідків, які заподіяли або могли бути заподіяти шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В протоколі не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме не зазначено відомості, що ОСОБА_1 умисно вчинив будь-які діяння (дії або бездіяльність) психологічного характеру ( погрози, образи чи переслідування, тощо), тим більш економічного чи фізичного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 . Відсутні відомості та допустимі докази того, що від лайки ОСОБА_1 могли настати чи настали наслідки у вигляді шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_3 .

В обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суду подано лише протокол про адміністративне правопорушення і рапорт, складені працівниками поліції, а також незавірена в установленому законом порядку копію заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину.

Відсутні докази вини ОСОБА_4 з інших незалежних джерел.

Разом з тим, свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що добре знає сім`ю ОСОБА_1 , разом служили у ЗСУ, живуть в одному дворі. З ОСОБА_6 та його сім`єю перебувають в дружніх відносинах, разом проводять вільний час, свята, близько спілкуються 1-3 рази на тиждень, постійно бачаться у дворі будинку. ОСОБА_6 з ОСОБА_7 жили дружно, сварок та конфліктів між ними не було. Однак останнім часом ОСОБА_7 була незадоволена матеріальним станом, незважаючи на те, що ОСОБА_6 опікувався дружиною та сином, піклувався про них, матеріально забезпечував сім`ю всім необхідним. Після звільнення з ОСОБА_8 придбав квартиру, машину. Про те, що вони розійшлися, він дізнався, коли ОСОБА_6 шукав ОСОБА_7 та йому зателефонував. ОСОБА_5 знає, що коли ОСОБА_6 був на фронті, то його зарплатна картка була у дружини. А коли він повернувся зі війни інвалідом, то отримав житло. Коли вони разом святкували входини у нове житло, то там не було навіть меблів. Але за цей час ОСОБА_6 працював, розумно використовував зароблені кошти, тому придбав усе необхідне в квартиру, а також автомобіль. Але ОСОБА_7 була незадоволена тим, що ОСОБА_6 став сам користуватися своєю зарплатною картою. Антон спокійна виважена людина, цінує сім`ю, любить дружину та дитину, весь вільний час проводить у сім`ї, ніколи не кричить, не лається, забезпечує сім`ю всім необхідним. Антон працює, а алкоголь не вживає й навіть не може вживати, оскільки не дозволяє стан здоров`я після отриманих на фронті поранень.

ТОВ «Світейл» надав позитивну характеристику №181 від 25.08.2023 року своєму працівнику ОСОБА_1 , який за час роботи з 16.12.2021 року зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований, компетентний, висококваліфікований, ініціативний, енергійний працівник. Має добрі стосунки у колективі, з колегами доброзичливий, відвертий, користується повагою. Не порушував трудову дисципліну.

Отже обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

А наведеними об`єктивними доказами (показаннями свідка та характеристикою з місця роботи) спростовуються твердження потерпілої ОСОБА_3 , що її чоловік ОСОБА_1 постійно зловживає алкоголем.

Твердження потерпілої про погіршення стану її здоров`я внаслідок застосування до неї домашнього насильства з боку чоловіка не підтверджені жодним доказом. Твердження потерпілої про висловлення її чоловіком погроз до неї також не знайшли свого підтвердження, оскільки хоча вона в своїх заявах і посилалася на наявність у неї аудіозапису таких погроз, проте вона не подала його суду, хоча була достовірно обізнана про місце і час розгляду справи, неодноразово зверталася до суду із клопотаннями надати судове рішення, визнати чоловіка винуватим у вчиненні щодо неї домашнього насильства. Інших доказів з незалежних джерел, окрім заяви потерпілої, - матеріали справи не містять.

Зі змісту ст.62 Конституції України вбачається, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява F 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява F 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

З огляду на наведене, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Тому суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 173-2, 247, 283, 284 КУпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складений та оголошений 13.11.2023 року о 08:00 год.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Наталя Валентинівна