Справа № 442/494/23
Провадження №3/442/288/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 квітня 2023 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №174554 від 13.01.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 , 13.01.2023 о 14.28 год. в м.Дрогобич по вул. П.Орлика,4 керував автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкіряного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого у медичному закладі, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Правопорушник своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав. Його захисник - адвокат Петрінець Б. подав письмове клопотання про закриття адміністративного провадження в порядку ст.247 КУпАП. Вказує на те, що 13 січня 2023 року приблизно о 14:20 год. ОСОБА_1 разом з трьома товаришами ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) рухалися в напрямку вулиць Л.Українки - Пилипа Орлика у м. Дрогобич на автомобілі TOYOTA CAMRY д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві власності. За кермом в той момент перебував ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_1 себе погано почував через розлади здоров`я, пов`язані з гіпертонією.

Припаркувавши автомобіль біля магазину меблів по вул. П.Орлика, вищевказані особи вийшли з автомобіля. В той момент до них підішов працівник поліції та звернув увагу, що транспортний засіб містить несправність, а саме не працює задній правий освітлювальний прилад стоп-сигналу. ОСОБА_1 сів в автомобіль (оскільки він є його власником) та увімкнув освітлювальний прилад стоп-сигналу для перевірки його справності. Вказана працівником поліції несправність була усунута на місці. Після цього працівник поліції висунув до ОСОБА_1 вимогу пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки на момент зупинки транспортного засобу не перебував за кермом та не керував транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні, викладеному в письмових поясненнях. Представник правопорушника додатково зазначив, що у справі відсутні будь які докази керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом. Відеозапис є переривчастим та не відтворює повний спектр подій, що мали місце 13.01.2023. Зокрема, перший запис починається з моменту, коли автомобіль поліції їде позаду автомобіля ОСОБА_1 , другий - коли ОСОБА_1 та ОСОБА_4. стоять біля припаркованого автомобіля. Отже у справі відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому просить провадження у справі закрити.

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ОСОБА_2 дали показання аналогічні, показам ОСОБА_1 . Зокрема, ОСОБА_4 підтвердив, що в цей день він перебував за кермом транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 погано себе почував.

Проте, вказане спростовується записом на відеодиску, долученому до матеріалів справи, з якого вбачається, що під час розгляду адміністративного правопорушення ОСОБА_1 жодного разу не ствердив, що він не керував транспортним засобом та на звертання інспектора полії «водій», виконував усі дії, а саме: намагався пред`явити в застосунку Дія посвідчення водія, показував що у транспортному засобі відсутні несправності, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Такі дії ОСОБА_1 та свідків розцінюю як спробу уникнення від адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне зазначити таке.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій зобов`язаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин, а пунктом 2.9а ПДР визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення стверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 174554 від 13.01.2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.01.2023 року, актом огляду на стан сп`яніння, відеоматеріалами, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

В діях ОСОБА_1 вбачаю ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення судовий збір.

Керуючись ч.1 ст.130, ст. ст. 283, 284 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, та позбавити права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Хомик А.П.