Дата документу 28.03.2023СПРАВА № 554/2226/23
СПРАВА № 554/2228/23
СПРАВА № 554/2229/23
СПРАВА № 554/2230/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«28» березня 2023 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Сметаніна А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту патрульної поліції УПП в Полтавській області ДПП у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження невідоме, громадянина України, місце роботи невідоме, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - невідомий,

- за ст. ст. 122-4, 124, ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130, ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2023 року о 20 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Маяковського, 3, керував транспортним засобом ЗАЗ 110216, д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп?яніння зі згоди водія проведено на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager 0457, результат огляду позитивний 1,87 % проміле (тест № 182), чи порушив вимоги п.2.9А ПДР України. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу.

Крім того, 05 березня 2023 року о 20 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Маяковського, 3, керував транспортним засобом ЗАЗ 110216, д/н НОМЕР_1 , будучи особою, яку позбавлено права керування транспортними засобами, чим порушив ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та Постанову КМУ № 340.

Також, 05 березня 2023 року о 20 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Маяковського, 3, керував транспортним засобом ЗАЗ 110216, д/н НОМЕР_1 та не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований автомобіль марки BMW 5301 д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України.

Окрім того, 05 березня 2023 року о 20 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Маяковського, 3, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110216, д/н НОМЕР_1 та, будучи причетним до ДТП, залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10 а ПДР України.

Також, 05 березня 2023 року, близько 20 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Європейська, 122, перебуваючи на вулиці з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода) висловлювався нецензурною лайкою, образливо чіплявся до громадян, після чого кинув невідомий предмет у скло тролейбуса, пошкодив його, чим завдав КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР матеріальні збитки, чим порушив громадський порядок та спокій громадян. На неодноразові зауваження не реагував.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис в протоколах про адміністративні правопорушення. Про права та обов`язки, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 також повідомлявся під особистий підпис. Про причини неявки ОСОБА_1 не повідомляв, жодних клопотань чи заяв від нього не надходило.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника ОСОБА_1 суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-ІУ "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами. Однак у ч. 2 ст. 9 Конституції України встановлено, що укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Особливе місце серед міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, належить Конвенції, ратифікованій Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції". Із моменту приєднання до Конвенції Україна взяла на себе низку зобов`язань у сфері захисту прав людини. Частиною таких зобов`язань відповідно до статей 32, 46 Конвенції є визнання Україною юрисдикції ЄСПЛ, яка поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, а також виконання остаточних рішень ЄСПЛ у справах проти України.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пункті 29 рішення по справі "Надточій проти України" Суд зазначив, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Проте, відповідно до практики Європейського суду, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», сторони в розумінні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Важливе значення мають і висновки у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" - заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 знав про складення протоколів про адміністративні правопорушення, а отже й про судові провадження відносно нього, однак ними не цікавився, жодних заходів, направлених на обізнаність щодо стану відомих йому судових проваджень не вчиняв, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи відносно нього в суді в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань не направляв, а отже не добросовісно користувався належними йому процесуальними правами та не виконував належним чином процесуальні обов`язки, в зв`язку з чим, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124, ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

В судовому засіданні представник КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР Постоленко Ю.М. просила долучити до матеріалів справи калькуляцію вартості робіт по відновленню та ремонту тролейбуса «Богдан №129» на суму 6 750 грн.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч.5 ст. 126, ст. 173, ч.2 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 433142 від 05.03.2023 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 433303 від 05.03.2023 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 506946 від 05.03.2023 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 433141 від 05.03.2023 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 433140 від 05.03.2023 року; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - прилад Alkotest Drager ARRM-0457, результат 1,87 % проміле; роздруківкою тесту приладу Drager Alkotest Drager ARRM-0457, результат 1,87 % проміле; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_2 , копією постанови від 20.05.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП до штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; копією постанови серії БАВ №166229 від 22.06.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП до штрафу у розмірі 3400 гривень; копією протоколу серії ААД №433141; копією акту огляду та тимчасового затримання ТЗ від 05.03.2023 року; довідками УПП в Полтавській області; відеозаписом події.

Крім того, в судовому засіданні представником КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР ОСОБА_6 на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди надано калькуляцію вартості робіт по відновленню та ремонту тролейбуса «Богдан №129» на суму 6 750 грн.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

З вимог п.2.9 а ПДР України вбачається, що водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 12.1. ПДР України передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.2.10 а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Частиною 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» визначено, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

З аналізу наданих до справи доказів вбачається, що медичний огляд ОСОБА_1 проведено з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року таПорядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008.

Жодних заяв щодо незгоди з протоколами про адміністративні правопорушення від ОСОБА_1 не надходило.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні; ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, за вчинені порушення, передбачені частинами другою-четвертою цієї статті, повторно протягом року, ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, згідно якої передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції або за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно з вимогами ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність об?єднання в одне провадження адміністративних матеріалів № 554/2226/23 (провадження № 3/554/1367/2023), № 554/2228/23 (провадження № 3/554/1368/2023), № 554/2229/23 (провадження № 3/554/1369/2023) та № 554/2230/23 (провадження № 3/554/1370/2023) у відношенні ОСОБА_1 в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру № 554/2226/23 (провадження № 3/554/1367/2023) та розглядати вказані справи одночасно.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушником, такі і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на характер вчинених правопорушень та суспільну небезпечність вчиненого, а також той факт, що ОСОБА_1 систематично порушує ПДР України, повторно протягом року притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, що свідчить про те, що правопорушник на шлях виправлення не становиться, продовжує вчинювати адміністративні правопорушення на транспорті, одне з яких керування транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння є грубим порушенням та має підвищену суспільну небезпеку, інші обставини в справі, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції статей, встановлених за більш серйозне правопорушення з числа скоєних, у вигляді штрафу та, з урахуванням вимог ч.3 ст. 30 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно довідки УПП в Полтавській області транспортний засіб ЗАЗ 110216, д/н НОМЕР_1 зареєстрований на ОСОБА_7 , що унеможливлює призначення оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2023 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2 684 грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 33, 36, 40-1, ст. ст. 122-4, 124, ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130, ст. 173, 245, 251, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати адміністративні матеріали № 554/2226/23 (провадження № 3/554/1367/2023), № 554/2228/23 (провадження № 3/554/1368/2023), № 554/2229/23 (провадження № 3/554/1369/2023) та № 554/2230/23 (провадження № 3/554/1370/2023) у відношенні ОСОБА_1 в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру № 554/2226/23 (провадження № 3/554/1367/2023).

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч.5 ст. 126, ч.2 ст. 130, ст. 173 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000 /тридцять чотири тисячі/ гривень 00 копійок в дохід держави (отримувач: ГУК у Полт.обл/тг м.Полтава/21081100; ; Банк отримувача: Казначейство України «ЕАП»; номер рахунок (IBAN): UA0016719; код класифікації доходів бюджету: 21081100) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 /три/ роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п?ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/Шевченків.р-н//22030101, код отримувача: 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0016722, код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Строк пред`явлення постанови до виконання до 28 червня 2023 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: А.В. Сметаніна