КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 361/3316/22
Номер провадження: 33/824/2393/2023
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 липня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Сіренка М.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2023 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2023 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Цією ж постановою, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Як встановлено постановою судді, 08 липня 2022 року о 10 год. 40 хв. на вул. Київська, 1, в м. Бровари, Київської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, блідість, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку, ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив дії, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2023 року у справі № 361/3316/22, а провадження у справі закрити.

Разом з поданою апеляційною скаргою, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2023 року.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що хоча він і був присутнім у судовому засіданні 13 лютого 2023, проте не був обізнаний про результати прийнятого рішення та зміст оскаржуваної постанови в момент її винесення. В телефонному режимі, 27.02.2023 року, дізнався про прийняте рішення, а тому вважає саме з цього дня, слід рахувати строки на оскарження.

Враховуючи викладене, 06.03.2023 року подав апеляційну скаргу на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області, однак 20.03.2023 року Київський апеляційний суд виніс постанову про повернення апеляційної скарги, у зв`язку із пропущеними строками на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Також, ОСОБА_1 , просить врахувати, що є учасником бойових дій, а тому не мав можливості подати апеляційну скаргу в строки визначені КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі, апелянт зазначає про те, що він категорично не погоджується з постановою суду першої інстанції, оскільки під час розгляду справи, судом не з`ясовані фактичні обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи.

Зокрема, як вказує апелянт, 08 липня 2022 року о 10 год. 40 хв. він дійсно знаходився на вулиці Київська, 1, у м. Бровари, чекав свого товариша, в цей час до нього підійшов поліцейський Лисенко О.П. , не надавши на ознайомлення своє службове посвідчення, почав вимагати, щоб ОСОБА_1 , надав доступ до автомобіля «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , відкрив багажник, біля якого знаходився ОСОБА_1 .

Звертає увагу, апелянт на те, що повідомив поліцейським, що він не є водієм даного транспортного засобу, а водій відійшов забрати перепустку, на що йому повідомили, у разі відмови від виконання вимоги поліцейського про проведення огляду транспортного засобу, будуть задіяні спеціальні засоби. У зв`язку із тиском з боку поліцейського та під впливом погрози застосування спеціальних засобів, ОСОБА_1 надав доступ до зазначеного транспортного засобу.

Серед іншого, апелянт зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів того, що саме він, ОСОБА_1 , здійснював дії пов`язані саме з керуванням транспортного засобу, зважаючи, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Крім того, відеозапис фіксації про обставини вчинення, виявлення адміністративного правопорушення, не проводився взагалі, що є порушенням Інструкції, а також під час здійснення поліцейськими всіх процесуальних дій.

Вважаючи помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 також звертає увагу на те, що суд не дослідив та не взяв до уваги фактичні обставини справи, які детально наведені у скарзі, в тому числі ряд грубих порушень чинного законодавства, допущених поліцейськими, як при проведенні огляду на стан сп`яніння, так і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника -адвоката Сіренка М.Ю.,які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; опитавши свідка ОСОБА_3 , який підтвердив той факт, що саме він, а не ОСОБА_1 , 08 липня 2022 року керував автомобілем марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 ; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , а також пояснення останнього та його захисника в суді апеляційної інстанції щодо причин пропуску строку на подання скарги,суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.

По-друге, як вбачається з оскаржуваної постанови, обґрунтовуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя послався на те, що його винуватість підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 257715 від 08 липня 2022 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Разом з тим, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції встановив, що наведений вище висновок судді, так само як і матеріали, що зібрані по справі, на які суддя послався у своїй постанові, не дають підстав вважати, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, з огляду на таке.

Так, згідно вимог, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказаною нормою дійсно встановлена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас, незважаючи на обставини, наведені в оскаржуваній постанові, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять у собі беззаперечних доказів на підтвердження того, що останній, будучи особою, яка, як прямо передбачено законом, керує транспортним засобом, відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння, оскільки відповідна вимога поліцейського щодо проходження такого огляду може стосуватися не будь-якої особи, яка знаходиться в транспортному засобі або біля нього, а лише водія, який керував цим транспортним засобом.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 257715 від 08 липня 2022 року, який було складено щодо ОСОБА_1 , сам по собі, не може бути визнано беззаперечним доказом вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,оскільки, як встановлено під час апеляційного розгляду,він не містить достовірної інформації про те, що ОСОБА_1 , перед тим, як йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, керував автомобілем Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказаний протокол не містить жодних об`єктивних даних не тільки про рух вказаного вище автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а й про наявність підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» для його зупинки працівниками поліції, оскільки, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, під час оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відеофіксація не здійснювалася,

Крім того, незважаючи на критичну оцінку суддею пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 про те, що автомобіль «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 був переданий власником у користування військовій частині НОМЕР_2 і що водієм вказаного автомобіля був не ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції не має жодних підстав сумніватись у достовірності їх пояснень, оскільки допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_3 не тільки підтвердив пояснення ОСОБА_1 , а й надав докази того, що саме він був водієм вказаного автомобіля, а саме перепустку, підписану командиром військової частини НОМЕР_2 та скріплену гербовою печаткою.

Більш того, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на які суддя послався у своїй постанові, також не містять будь-якої інформації про те, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, а той факт, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, сам по собі не може служити підтвердженням того, що останній був водієм транспортного засобу, який, у відповідності до вимог п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 року № 1452/735), підлягав огляду на стан сп`яніння, у разі наявності у поліцейського вважати, що він перебувають у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння, які передбачені п. 4 розділу І цієї Інструкції.

З огляду на вищенаведені обставини, постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідно до вимог ч. 1 ст. 130 цього Кодексу, не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки вона не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та не відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема доказів того, що він являвся суб`єктом даного адміністративного правопорушення, дозволяє стверджувати про те, що, в даному конкретному випадку, поліцейські не мали достатніх правових підстав для пред`явлення ОСОБА_1 вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та для складання протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від його проходження.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2023 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутодо адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього- закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Сердинський В.С.