Справа № 464/6158/23 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 33/811/1455/23 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , захисника Дмитренка В.П. на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн 80 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 22 липня 2023 року о 19:55 год. у м. Львові на вул. Лева Броварського (поблизу стадіону «Арена Львів»), керуючи автомобілем марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, перед зміною напрямку руху не переконався у безпеці маневру, перед поворотом праворуч не зайняв відповідне крайнє праве положення на проїзній частині дороги, повертаючи праворуч здійснив зіткнення з мотоциклом марки «Kovi», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутньому напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3б, п. 10.1, п.10.4 ПДР.

На постанову судді ОСОБА_1 , адвокат Дмитренко В.П. подали апеляційні скарги, в яких просять постанову судді скасувати, прийняти нову, якою закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Зазначає, що його захисником було подано ряд письмових клопотань, які з незрозумілих причин, суддя не взяла до уваги та про них не відобразила у постанові, натомість всупереч вимогам закону, самостійно без будь-якого клопотання, викликала до суду працівника поліції, який складав протокол. Суддя не взяла до уваги те, що вказаний працівник поліції не був свідком правопорушення, а лише складав протокол з певним спливом часу, а саме 01.09.2023, у зв`язку із чим захисник просив скерувати протокол на доопрацювання, оскільки у ньому є ряд розбіжностей і такий складений із порушенням.

Звертає увагу на те, що не було допитано очевидців (свідків) ДТП, які знаходились на місці пригоди та викликали швидку та поліцію, не допитані працівники поліції, які безпосередньо виїжджали на місце ДТП та складали протокол огляду місця події, з незрозумілих причин у протоколі, як свідків зазначено саме учасників (винуватців) ДТП.

Викликаний до суду за ініціативою суду працівник поліції надавав свої пояснення не будучи приведеним до присяги, хоча його пояснення судом також не відображено у постанові.

Не відображено у постанові пояснення, які він надавав суду, без зазначення будь-якого обґрунтування та причин чому саме вони не взяті судом до уваги. Не взято судом до уваги доводи захисника та його про те, що у протоколі не зазначено місце зіткнення. Суддя продовжила розгляд справи із винесенням відповідної постанови незважаючи на заяву захисника та заявлений їй відвід.

Також зазначає про те, що накладене на нього стягнення є незаконним та надто суворим.

В обґрунтування апеляційних вимого адвокат Дмитренко В.П. покликається на те, що судом порушено норми матеріального права.

Зазначає, що поза увагою суду залишилось те, що у протоколі про адміністративне правопорушення в порушення вимог ч. 1 ст. 256 КУАП, не зазначені прізвища та адреси свідків, хоча із розмов поліцейських, що зафіксовані на відеозаписах з нагрудних камер вбачається, що є очевидці обставин ДТП, яких поліцейські бачили, спілкувались з ними та обговорювали їх пояснення між собою під час спілкування з увімкненими нагрудними камерами, однак відомості про цих осіб лейтенантом поліції Драган М., яка складала протокол огляду місця ДТП, не з`ясовано та їх опитування з приводу відповідних обставин не проведено.

У задоволенні клопотання про повернення протоколу та матеріалів до УПП для належного оформлення судом було відмовлено.

Не погоджується із покликанням судді на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу огляду місця ДТП, оскільки відомості зазначені у даному протоколі містять суперечності з відеозаписом.

Оскільки поліцейським при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення і судом при винесенні постанови суперечності та розбіжності, як у самому протоколі про адмінправопорушення, так і між протоколом огляду, відеозаписам такі були , витлумачені не на користь ОСОБА_1 , тому вважає, що постановила підлягає скасуванню.

Не погоджується із покликанням суду на рапорт від 22.07.2023, оскільки такий не може бути доказом, оскільки у такому не описуються дії учасників ДТП, не визначається хто з них порушив ПДР, а лише міститься доповідь про факт отримання водієм мотоцикла ОСОБА_2 та пасажиром ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень та відсутності у зв`язку з цим підстав внесення відомостей за цим фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховані судом письмові пояснення ОСОБА_2 вважає недопустимим доказом, оскільки ч. 1 ст. 251 КУпАП не передбачає такого виду доказу, як «письмові пояснення свідків», а визначає, що доказом можуть бути пояснення свідків, які, згідно з ч. 2 ст. 272 КУпАП, отримуються органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа, тобто щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, судом, згідно з ч. 1 ст. 221 КУпАП, однак ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, як наслідок пояснень у судовому засіданні не надавав.

Також зміст його пояснень суперечить іншим доказам, наявним у матеріалах справи, на які ОСОБА_1 звертав увагу, як поліцейського так і суду.

У поясненні ОСОБА_2 стверджує, що в момент, коли автомобіль здійснив маневр зміщення ліворуч, він пригальмував та далі рухався по інерції зі швидкістю 3-35 км/год., однак, у п. 19 Протоколу огляду не зазначено про сліди шин мотоцикла, відтак і твердження ОСОБА_2 про гальмування в момент виникнення небезпеки для руху є надуманими.

Також звертає увагу на те, що судом зроблено висновок, що характер та локалізація пошкоджень транспортних засобів, місце зіткнення, розташування автомобіля та мотоцикла після зіткнення свідчить про те, що водій ОСОБА_1 при керуванні автомобілем проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед зміною напрямку руху не переконався у безпеці маневру, перед поворотом праворуч не зайняв відповідне крайнє праве положення на проїзній частині дороги та здійснив поворот праворуч, що призвело до зіткнення з мотоциклом, отже ним не дотримано вимог п. 2.3 «б»; п. 10.1; п.10.4 ПДР, то такий висновок зроблено судом щодо обставин, для твердження про існування яких необхідні спеціальні знання у галузі автотехніки, якими суд не володіє.

Не погоджується також і з накладеним стягненням на ОСОБА_1 , оскільки мотиви суду при накладенні стягнення не можна визнати доречними з огляду на приписи ч. 2 ст. 33 КУпАП, у поєднанні зі ст. 35 КУпАП, яка визначає вичерпний перелік обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, які судом при розгляді справи, з наявних у ній доказів щодо ОСОБА_1 не встановлено.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що розірвав договір про надання правової допомоги із захисником Дмитренком В.П., заявлений захисником відвід суддям Львівського апеляційного суду просить не розглядати. Вказав, що подані апеляційні скарги підтримує, просив змінити постанову суду першої інстанції та накласти на нього стягнення у виді штрафу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги слід задоволити частково, а постанову судді змінити з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 01.09.2023 серії ААД № 508111 (а.с. 1);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції на якому зафіксовано, як на місце прибули працівники поліції та через деякий час на місце прибула і карета швидкої медичної допомоги, працівниками поліції було встановлено анкетні дані учасників ДТП,та повідомлено, що на місце прибуде слідчий, який і буде оформляти матеріали, оскільки є травмовані. Також на відеозаписі зафіксовано, як працівник поліції спілкувався із ОСОБА_1 та з`ясовував обставини виникнення ДТП. ОСОБА_1 повідомив, що рухався прямо, перед поворотом праворуч увімкнув покажчик повороту, взяв більший радіус повороту і водій мотоцикла подумав. Що він його пропускає та продовжив рух прямо тому і відбулось зіткнення (а.с. 3);

рапортом слідчого ВРЗ СТ СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області Драган М. від 24.07.2023 (а.с. 7);

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.07.2023 (а.с. 8-13);

схемою до протоколу огляду місця ДТП та фототаблицями до протоколу (а.с. 14-16);

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.07.2023 про те, що о 19:57 він їхав по вул. Броварського зі швидкість 35 км/год., під`їхавши до заїзду на стадіон, заздалегідь увімкнув правий покажчик повороту, подивився праворуч, що перешкод немає. Розпочав маневр повороту праворуч і в нього з правої сторони в`їхав мотоцикліст, який здійснив обгін з права (а.с. 18);

письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 22.07.2023 про те, що 22.07.2023 приблизно о 20:00 год. він рухався на мотоциклі «Kovi», номерний знак НОМЕР_2 рухався у напрямку вул. Мікляша з допустимою швидкістю. Позаду нього перебував пасажир ОСОБА_3 . Перед ним рухався автомобіль «Фольксваген» чорного кольору, який в один момент змістився ліворуч до лівого краю проїзної частини дороги. В цей момент коли мотоцикл порівнявся з передньою частиною автомобіля, водій різко зробив маневр повороту праворуч. Після чого відбулось зіткнення. Швидкість його мотоцикла була приблизно 40-45 км/год. В момент коли водій автомобіля здійснив маневр зміщення ліворуч, пригальмував, та далі рухався по інерції зі швидкістю 30-35 км/год. Рухався на мотоциклі тримаючись правого краю проїзної частини дороги, на його думку дотримуючись безпечного інтервалу (30-40 см) до правого бордюру. Напрямок руху був незмінний, як до ДТП так і в момент ДТП. Автомобіль «Фольксваген» їхав тримаючись правого бордюру, після чого змістився ліворуч в момент коли вони з ним порівнялись, різко зміни напрямок руху праворуч. Маневр водія для нього був не зрозумілим (а.с. 21);

рапортом інспектора взводу №1 роти №3 батальйону 4 УПП у Львівській області (а.с. 23-24).

Доводи ОСОБА_1 , захисника Дмитренка В.П. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.

Відповідно до п. 2.3 б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 ПДР визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.4 ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 22 липня 2023 року о 19:55 год. у м. Львові на вул. Лева Броварського (поблизу стадіону «Арена Львів»), керуючи автомобілем марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, перед зміною напрямку руху не переконався у безпеці маневру, перед поворотом праворуч не зайняв відповідне крайнє праве положення на проїзній частині дороги, повертаючи праворуч здійснив зіткнення з мотоциклом марки «Kovi», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутньому напрямку, чим порушив вимоги п.2.3б, п. 10.1, п.10.4 ПДР.

Твердження апелянтів про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.

Суд апеляційної інстанції враховує письмові поясненнями потерпілого ОСОБА_2 щодо обставин ДТП, оскільки такі узгоджуються із доказами наявними у матеріалах справи.

Постановляючи оскаржену постанову, суддею першої інстанції враховано письмові пояснення потерпілого ОСОБА_4 , обставини зіткнення транспортних засобів, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, і саме із врахуванням та оцінкою таких доказів суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 будучи учасником дорожнього руху, порушив п. 2.3б, п.10.1. п.10.4 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Дослідивши зібрані у справі докази та з`ясувавши усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційний суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Твердження апелянтів про те, що під час розгляду даної справи судом не з`ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам події дорожньо-транспортної пригоди і не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу вчиненого правопорушення, повністю спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Незгода апелянтів із врахуванням письмових пояснень ОСОБА_2 , як доказу вини ОСОБА_1 , апеляційний суд до уваги не бере, мотивуючи наступним.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав ставити під сумнів письмові пояснення ОСОБА_2 . При цьому, досліджуючи під час розгляду письмові пояснення ОСОБА_2 на предмет їх достовірності та допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами у справі. До того ж письмові пояснення ОСОБА_2 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Отже, наведене свідчить про безпідставність доводів ОСОБА_1 , захисника Дмитренка В.П. з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки наявні у справі докази вказують на те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також суд зазначає, що наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Разом з тим, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова судді згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Проте, суддею першої інстанції, при розгляді справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 зазначених вимог закону в повній мірі враховано не було.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як вбачається з постанови судді, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, за наявності в санкції ст. 124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, місцевий суд не перевірив та не врахував належним чином даних про особу ОСОБА_1 .

Апеляційний суд дійшов висновку, що позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами суддя першої інстанції, обрала адміністративне стягнення, яке за своїм видом є надто суворим.

Зокрема, суддею першої інстанції в порушення вимог ст. 33 КУпАП, належним чином не враховано характеру вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, внаслідок неповноти судового розгляду, суддя не врахувала належним чином, особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, є приватним підприємцем, на утримані має малолітнього сина, відсутність обставин, що обтяжують стягнення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову. У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 , захисника Дмитренка В.П. слід задовольнити частково, постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 змінити, пом`якшити накладене за ст. 124 КУпАП стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік на штраф у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., що у даному випадку є достатньою мірою відповідальності для запобігання вчиненню нових правопорушень з боку ОСОБА_1 .

У решті постанову судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , захисника Дмитренка В.П. задовольнити частково.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Пом`якшити накладене на ОСОБА_1 стягнення за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік на штраф у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах