Справа №150/207/23
Провадження по справі №3/150/92/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Л.П. Цимбалюк, розглянувши матеріали, які надійшли від Могилів Подільського районного відділу поліції Головного управління національної поліції України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

26.04.2023 року о 15 годині 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 здійснив дрібну крадіжку металевої плити, належної громадянці ОСОБА_2 , чим завдав їй матеріального збитку на суму 250 гривень.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст.51 КУпАП дрібне викрадення чужого майна.

Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, ОСОБА_1 визнав повністю.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, доведена матеріалами справи, зокрема: протоколом серії ВАВ за №426410, складеним 26.04.2023 року ДОП Могилів Подільського районного відділу поліції Головного управління національної поліції України у Вінницькій області Дроздовським С.В.; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи.

Претензій матеріального характеру до ОСОБА_1 потерпілою особою не заявлено.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст.245 КпАП України).

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП.

Приймаючи рішення щодо застосування адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , враховую його характеризуючі дані, повністю переосмислив свої вчинки, кається у вчиненому, зауваживши, що в подальшому подібних порушень не допускатиме, враховую наявність у відповідності до положень ст.34 КУпАП обставини, що пом`якшує відповідальність щире розкаяння винного, та відсутність передбачених статтею 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому оцінюючи в сукупності викладене приходжу до висновку, що такий вид адміністративного стягнення за вчинене правопорушення як адміністративний арешт є занадто суворим відносно ОСОБА_3 .

Застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді виправних робіт з відрахуванням двадцяти процентів заробітку не вбачається доцільним, оскільки, ОСОБА_1 непрацюючий.

Тому, ґрунтуючись на засадах справедливості та виваженості, задля досягнення мети адміністративного стягнення, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку, що єдино вірним та правильним буде застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції вище вказаної статті, якою встановлено відповідальність за вчинені правопорушення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Відповідно до статті 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюються законом.

Згідно п.5 Підрозділу 1 Розділу XX «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 вище зазначеного Закону у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлена - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» від 03.11.2022 року, №2710-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2684 гривні 00 копійок.

Виходячи із положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI, приходжу до висновку про стягнення із ОСОБА_1 , на якого накладається адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, судового збору.

На підставі Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI та керуючись ст., ст.51 ч.1, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцяти шести) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена згідно статей 287-289 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати дану справу.

Відповідно до ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у визначений законодавством термін в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до ст.308 ч.2 КУпАП.

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу, подаються до суду до набрання постанови законної сили.

СУДДЯ: Л.П. ЦИМБАЛЮК