Справа№464/2711/23
пр.№ 3/464/1251/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2023 року суддя Сихівського районного суду м.Львова БЕСПАЛЬОК О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не надано, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , будучи особою, яка протягом року піддавалась адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП, повторно 16 квітня 2023 року о 00 год. 44 хв. у м.Львові по вул.Стрийська, 31, керував автомобілем марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушена координація рухів, різка зміна забарвлення шкірних покривів обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На неодноразовий виклик у судове засідання на 11 та 25 травня 2023 року ОСОБА_2 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом скерування повістки на адресу проживання, смс- повідомленням та публікування оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду. Причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, заперечень чи будь-яких доказів суду не надав, правом на правову допомогу не скористався.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.

Відтак, вважаю, що відповідно до ст.268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, що стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №025315 від 16 квітня 2023 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №000789 від 16 квітня 2023 року, з якого вбачається ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду, оглянутими при розгляді справи відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, даними рапорту працівника поліції від 16 квітня 2023 року, даними довідок УПП у Львівській області від 21 квітня 2023 року з інформаційного порталу НПУ, відомостями щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 130 КУпАП протягом року.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів, яке є безальтернативним та згідно ст.23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з тим, враховуючи те, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 належить іншій особі, а саме, ОСОБА_4 , вважаю, неможливим накладення додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Оскільки на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення, то відповідно до ст.40-1 КУпАП з нього на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

На підставі ч.2 ст.130 КУпАП та керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ О.А.БЕСПАЛЬОК