Головуючий у суді першої інстанції: Глянь О.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №761/25714/23

провадження №33/824/4802/2023

13 листопада 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Білик Олени Борисівни,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Координаційно-моніторингової митниці на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2023 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ "МИВИС", адреса: вул. Артилерійська, буд. 18, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54001, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , за ст. 485 МК України,

за апеляційною скаргою Київської митниці Держмитслужби на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0051/126000/23 від 25.04.2023 вбачається, що у період з 10.01.2023 ТОВ "МИВИС" з метою експорту до Угорщини товару "насіння соняшнику", загальною вагою 2178 тонн, вартістю 544 375 доларів США, що згідно з курсом НБУ на день здійснення митного оформлення складає 19 907 031,62 грн, шляхом електронного декларування подано електронні митні декларації типу "ЕК 10 ДР", які прийнято до митного оформлення і присвоєно реєстраційні номери №UA500410/2023/000050 та UA500410/2023/000051 від 10.01.2023. Згідно з відомостями, наведеними в електронних митних деклараціях, країною походження товару є Україна, виробник - ТОВ "РАЛІЇВКА", ставка мита - пільгова.

Декларування товару здійснювалося митним брокером ТОВ "ПРЕСТИЖ-ЮГ" на підставі договору від 28.12.2022 № 28/12-22 відповідно до ст. 417 МК України.

Відповідно до графи 36 електронної митної декларації заявлено код митної преференції "410" (товари, що вивозяться з України відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами- членами, з іншої сторони, стаття 31 Угоди, додаток І-С до глави 1 розділу ІV "Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею), тобто застосовано тарифну пільгу по сплаті вивізного мита в 2,7 %.

Повна ставка вивізного мита, яке підприємство ТОВ "МАВИС" мало б сплатити в ході проведення операцій з вивезення товару "насіння соняшнику" без застосування преференції в рамках вільної торгівлі між Україною та ЄС складає 10%.

Директором ТОВ "МИВИС" ОСОБА_1 , як підставу для застосування тарифної пільги, надано сертифікати походження товарів EUR.1 на кожну партію товару.

Згідно з отриманою відповіддю ТОВ "РАЛІЇВКА"№06/04-7 від 06.04.2023 підприємство ТОВ "РАЛІЇВКА" не укладало угод з ТОВ "МИВИС" та не проводило будь-яких фінансово-господарських операцій з постачання товару "насіння соняшнику".

За даними розрахунками Управління адміністрування митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Одеської митниці, загальний розмір митних платежів, яке необхідно було б сплатити при вивезенні товару "насіння соняшнику" без застосування 410 преференції складає 1 990 703,17 грн, тобто з урахуванням часткової сплати в розмірі 537 489,86 грн, загальна сума, на яку було зменшено розмір митних платежів, становить 1 453 213, 31 грн.

Встановлено, що з метою митного оформлення товару "насіння соняшнику", загальною вагою нетто 2178 тон, вартістю 544 375 доларів США (згідно з курсом НБУ станом на дату декларування товарів становить 19 907 031, 62 грн) експортованого до Угорщини, митне оформлення якого здійснено за митними деклараціями із зменшенням розміру митних платежів, декларантом ТОВ "ПРЕСТИЖ-ЮГ" подано митному органу, як підставу для застосування преференційної ставки вивізного мита, що складає 2,7% (повна ставка 10%) сертифікати з перевезення (походження) товарів EUR.1, які видані на основі документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товарів.

Таким чином, керівник ТОВ "МИВИС" ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму 1 453 213,31 грн, шляхом подання митному органу документів, а саме сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1, що видані на підставі документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товарів, в результаті чого застосовано тарифну пільгу вивізного мита не у відповідності вимогам правил визначення преференційного походження товарів.

Зазначені дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, відповідальність за які передбачено ст. 485 Митного кодексу України.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2023 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.485 МК України, закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На вказану постанову суду першої інстанції Координаційно-моніторингової митниця подала апеляційну скаргу, в якій представник просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2023 року та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу відповідно до санкції ст.485 МК України. Вважає дану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки її винесено всупереч вимогам ст.245 КУпАП про повне, всебічне, об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, а також без належного урахування характеру вчиненого правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги представником зазначається обставини, відображені у протоколі про порушення митних правил, та вказується, що походження товару «насіння соняшнику» експортоване ТОВ «МИВИС» не підтверджено сертифікатами з перевезення (походження) товару, товар не відповідає Умові 1Ь, статті 4 розділу II Доповнення №1 до Регіональної Конвенції про пан - євро- середземноморські преференції правил походження, в результаті чого неможливе застосування тарифної пільги (преференції) по сплаті вивізного (експортного мита) в рамках вільної торгівлі між Україною та ЄС.

Сертифікати з перевезення (походження) товарів EUR.1 не є доказом того, що товари відповідають вимогам правил визначення преференційного походження при застосуванні преференційних ставок вивізного мита, оскільки видані на підставі документів, що містять неправдиві відомості щодо виробника товарів та країни виробництва товарів, в результаті застосовано тарифну пільгу вивізного мита за відсутності законних підстав.

ТОВ «МИВИС» в особі ОСОБА_1 , з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів з застосуванням тарифної пільги по сплаті вивізного мита, подано до митного оформлення сертифікати з перевезення (походження) товару EUR.1, які видані на підставі документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товарів, в результаті чого застосовано тарифну пільгу вивізного мита не у відповідності вимогам правил визначення преференційного походження товарів.

В судовому засіданні 2 листопада 2023 року представник Координаційно-моніторингова митниця Григораш Д.І. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити. В подальшому в судові засідання призначені на 9 та 13 листопада 2023 року представник митниці не з`явився.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Білик О.Б. просила апеляційну скаргу Координаційно-моніторингової митниці залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що з викладених підстав у ній, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції у своїй постанові зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, оскільки його винуватість у вчиненні порушення митних правил не доведена. В матеріалах справи про порушення митних правил відсутні підтвердження того, що країною походження товару - насіння соняшнику, загальною вагою (нетто) 2178 тонни, є не Україна, а інша країна. Тобто в матеріалах справи відсутні докази про неправдивість інформації про країну походження товару, зазначеної у митних деклараціях. Органом митного контролю України не доведено факт внесення ОСОБА_1 неправдивих відомості щодо країни походження товарів до митних декларацій, поданих митному органу з метою отримання пільги вивізного мита не у відповідності вимогам правил визначення преференційного походження товарів

Таким чином, митний орган передчасно та безпідставно прийшов до висновку, не надавши беззаперечних доказів вчинення дій, що мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті судового рішення були дотримані в повній мірі.

Висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, є правильним з урахуванням наступного.

Частиною 1 ст.458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України встановлена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей , необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Суб`єктивна сторона характеризується умисною або необережною (самовпевненість чи недбалість) формами вини. Ставлення винного до наслідків у вигляді недоборів митних платежів, за відсутності ознак злочину, може характеризуватися непрямим умислом або необережністю. Для кваліфікації дій за ст.485 МКУ не мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали шкідливі наслідки.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 як директору ТОВ «МИВИС» ставиться в провину подання митному органу документів, а саме сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1, що видані на підставі документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товарів.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що митним органом жодним чином не підтверджено, що товар, зазначений у протоколі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , має походження з іншої країни.

Посилання в протоколі про порушення митних правил та в апеляційній скарзі представника митниці на не підтвердження договірних відносин між ТОВ «МИВИС» та ТОВ «РАЛІЇВКА», не може свідчити про походження експортного товару з іншої країни, на відміну від того, як було зазначено при митному оформленні.

Отриманий від ТОВ «РАЛІЇВКИ» лист від 6 квітня 2023 року не є належним доказом вини ОСОБА_1 та не доводить його вину поза розумним сумнівом, оскільки відсутні підтвердження того, що було проведено відповідну перевірку згідно із главою 8 Податкового кодексу України та результатів перевірки, що спростовує наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст.485 МК України.

Окрім того, наявними доказами у справі не встановлено, що надані під час митного оформлення документи визнані підробленими чи недійсними, що не може обґрунтовувати вимоги апеляційної скарги представника митниці про скасування постанови суду першої інстанції і накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ст.485 МК України.

Таким чином, будь-яких належних доказів в розумінні ст. 495 МК України, які вказували б на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України матеріали справи не містять, і таких не було здобуто в ході апеляційного розгляду справи. При цьому, лише сам протокол про порушення митних правил не є таким доказом, який доводить винуватість ОСОБА_1 в інкриміновану йому правопорушенні.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

А тому, беручи до уваги встановлені вище обставини справи та враховуючи норми митного законодавства, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та відповідно правильно закрив провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2023 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог МК України і КУпАП, так як підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні. Не було здобуто таких і в ході апеляційного розгляду справи.

Таким чином, апеляційну скаргу Координаційно-моніторингової митниці слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді, - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Координаційно-моніторингової митниці залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 7 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна