Справа № 183/3623/23
№ 3/183/2999/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративні правопорушення, яка надійшли з відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Андріївка Балаклійського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

16 березня 2023 року о 21 годині 15 хвилин по вул. Українській, 34 в смт. Андріївка Ізюмського району Харківської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21083», н/з НОМЕР_1 , не впорався з керуванням виїхав на зустрічну смугу для руху та здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21144», н/з НОМЕР_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, при цьому ОСОБА_1 , будучи причетним до цієї дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишив, чим порушив вимоги п. п. 2.10 а), 11.3, 11.4 Правил дорожнього руху.

Крім того ОСОБА_1 інкримінується також те, що він 16 березня 2023 року о 21 годині 15 хвилин по вул. Українській, 34 в смт. Андріївка Ізюмського району Харківської області, керуючи автомобілем «ВАЗ 21083», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, невиразна мова), від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі під відеозапис та в присутності свідка, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав частково, а саме лише в частині епізоду ст. 124 КУпАП, та пояснив, що того дня, а саме 16 березня 2023 року о 21 годині 15 хвилин він керував автомобілем «ВАЗ 21083», н/з НОМЕР_1 , на якому віз свою знайому ОСОБА_2 на дачу. При цьому на відрізку дороги, де сталася ДТП, були великі калюжі, проїзд був лише по середині дороги, тому він і поїхав по середині дороги. В цей момент йому на зустріч виїхав інший автомобіль, з яким і відбулося зіткнення. Після зіткнення він на автомобілі не рухався, а водій-інший учасник ДТП підійшовши до нього забризкав йому очі газом з балончика. Хто прибрав його автомобіль з проїзної частини він не знає. Додав, що поліцейські дійсно пропонували йому продути Драгер, однак він наполягав на тому, щоб його доставили в медичний заклад на огляд, на що поліцейські відмовили, сказавши, що його не чують.

Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 є її знайомим, якого вона 16.03.2023 попросила відвести її на дачу. Дорога, якою вони їхали досить розбита і проїхати можливо лише по середині. Коли їхали їх осліпило світлом фар, після чого відбулося зіткнення. Як саме автомобіль відкинуло назад вона не може пояснити, однак пам`ятає, що автомобіль все ж таки здійснював рух, після чого зупинився на тротуарі. Водій іншого автомобіля бризнув їм в салон балончиком. Коли приїхали поліцейські, то вони їх не опитали, навіть слухати не хотіли, викликати швидку також відмовлялися. При них нічого не складали, схему ДТП не робили.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, на підставі таких доказів, досліджених судом:

- пояснень самого ОСОБА_1 , наданих ним в судовому засіданні; пояснень свідка ОСОБА_2 , наданих нею в судовому засіданні; протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ 035656, ААБ № 035674 зі схемою місця ДТП, долученою до нього, якими зафіксовано факт правопорушень за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, відповідно; рапорту поліцейського СРПП ВП 3 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Резніка А.І. від 16.03.2023 про те, що 16.03.2023 о 21.15 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що заявник ОСОБА_3 повідомляє, по вул. Центральній по центру дороги в смт. Андріївка Ізюмського району Харківської сталося ДТП між автомобілем «ВАЗ 21144», н/з НОМЕР_2 , та автомобілем «ВАЗ 21083», н/з НОМЕР_1 , останні намагаються втекти в стані сп`яніння; письмових пояснень ОСОБА_3 про те, що 16.03.2023 приблизно о 21.15 він їхав з центру смт. Андріївка Ізюмського району Харківської області де по вул. Українській біля будинку 34 йому на зустріч виїхав автомобіль «ВАЗ 21083», н/з НОМЕР_1 , після того як вдарив його автомобіль водій вказаного автомобіля намагався уникнути відповідальності та почав здавати на зад, потім скерував свій автомобіль в паркан, після чого застряг і не міг виїхати, тим часом він викликав поліцію, тілесних ушкоджень йому не завдано.

Так, відповідно до п. 2.10 а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Пунктами 11.3, 11.4 Правил дорожнього руху передбачено, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу. На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Під час розгляду справи судом встановлено, що вказані вимоги п. п. 2.10 а), 11.3, 11.4 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 було порушено, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, і при цьому останній намагався залишити місце пригоди.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не залишав місце ДТП, суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки ці твердження не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду справи і повністю спростовані як письмовими пояснення потерпілого ОСОБА_3 , так і поясненнями свідка ОСОБА_2 .

Відтак, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд розцінює критично, як спосіб захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених: ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції вказаних норм права, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, на ОСОБА_1 має бути накладено остаточне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, як більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом також безпосередньо дослідженні докази, які надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 035673; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Так, згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності з ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно з п. п. 2-7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (п. 10 Розділу ІІ Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. п. 7, 8 Розділу ІІ Інструкції).

Аналогічні положення містяться і в Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, відповідно до якого огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків; водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. п. 3, 4, 6 Порядку).

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зазначене повністю кореспондується з положеннями п. 1 Розділу ІІ зазначеної Інструкції, згідно з якими до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

За вимогами п. 11 розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

Як убачається з матеріалів справи жодних беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 16 березня 2023 року о 21 годині 15 хвилин по вул. Українській, 34 в смт. Андріївка Ізюмського району Харківської області, керуючи автомобілем «ВАЗ 21083», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, невиразна мова), від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, матеріали справи не містять.

Так, до матеріалів вказаної справи не долучено, ані відеозапису, на який поліцейський посилається в протоколі про адміністративне правопорушення, ані пояснень свідка ОСОБА_3 з цього приводу. Принагідно зазначити, що матеріали справи містять лише пояснення ОСОБА_3 як потерпілого з приводу ДТП.

Також суд зауважує, що будь-яких доказів того, що у присутності ОСОБА_1 складалися матеріали за фактом відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суду не надано. Відсутні також докази щодо пропозиції ОСОБА_1 поставити свій підпис у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та протоколі про адміністративне правопорушення. З огляду на ці обставини обґрунтованими є сумніви у достовірності зроблених поліцейським відміток, що ОСОБА_1 в порядку ст. 256 КУпАП роз`яснено права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що він відмовився ознайомлюватися з відповідними документами, ставити у них свій підпис, отримувати копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений в порушення вимог ст. 256 КУпАП, відтак не може бути визнаний допустимим доказом.

Інших доказів вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

З огляду на викладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, та враховуючи те, що під час судового засідання обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, доходжу висновку про відсутність доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР та, відповідно, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 36, 40-1, 122-4, 124, 130, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 3400 гривень 00 копійок;

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 гривень 00 копійок.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 3400 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536 гривень 80 копійок.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий