Провадження № 33/801/784/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бернада Є. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Олійника А.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2023 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з конфіскацією 165 алкогольних напоїв згідно з актом вилучення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції.

У скарзі зазначає, що суд не звернув увагу на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту здійснення нею підприємницької діяльності. Норма ч. 1 ст. 164 КУпАП є бланкетною, однак протокол не містить посилання на ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обсягу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Поліцейськими було встановлено, що ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в закладі присутня та видана вона ФОП ОСОБА_2 , однак, на їх думку, термін дії ліцензії закінчився. На момент дії в Україні воєнного стану строк дії ліцензії продовжується до кінця дії воєнного стану. У даному випадку необхідно встановити не тільки факт надання послуг за винагороду, а і систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що становить суть господарської діяльності.

Також ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, мотивуючи тим, що повний текст постанови вона отримала 25 липня 2023 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

При вирішенні питання про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд виходить з того, що постанову Вінницьким міським судом Вінницької області прийнято 20.07.2023 та згідно супровідного листа від 20.07.2023 направлено на адресу ОСОБА_1 (а.с.41-43).

01.08.2023 адвокат Олійник А.М. в інтересах ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та отримав її фотокопії (а.с.44).

Докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 раніше отримувала копію оскаржуваної постанови матеріали справи не містять та останньою не надано.

Апеляційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 07.08.2023.

Оскільки ОСОБА_1 не була присутньою під час прийняття оскаржуваної постанови, беручи до уваги, що вона подала апеляційну скаргу на шостий день з моменту ознайомлення захисника з матеріалами справи, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 20.07.2023 пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката Олійника А.М., який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №223320, складеного 10.06.2023 старшим ДОП СП ВП №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Навроцьким Р.В., 10.06.2023 близько 12 год. 45 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в ПАБ Гріль-Бар М`ясорубка за адресою м. Вінниця, вул. Максима Шимка, 7, здійснювала реалізацію алкогольних напоїв без відповідних документів, а саме ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Вказаним діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП (а.с.1).

Частиною першою статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона даного правопорушення, а саме провадження господарської діяльності, виражається в таких формах:

- без державної реєстрації як суб`єкта господарювання;

- без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом;

- без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону;

- у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії;

- без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

В абз. 2 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» зазначено, що здійснення фізичною особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, чи зареєстрованими юридичними особами та суб`єктами підприємництва - фізичними особами діяльності, що містить ознаки підприємницької та яка підлягає ліцензуванню, або здійснення без ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, за умови, що отриманий доход не становить великого розміру, складу злочину, передбаченого ст. 202 КК, не утворює, а є адміністративним правопорушенням, передбаченим, зокрема, відповідно ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, в залежності від його об`єктивної сторони можуть бути як фізичні, так і юридичні особи, в тому числі й фізичні-особи підприємці.

ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме здійснення реалізації в гриль-паб «М`ясорубка», яке розташоване по вул. М. Шимка, 7, в м. Вінниці, алкогольних напоїв без ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності.

По-перше, в ході розгляду справи встановлено, що вилучені алкогольні напої не належать ОСОБА_1 , не були її власністю, вона лише реалізовувала як продавець існуючий товар, отже не може нести відповідальність як фізична особа.

По-друге, згідно чинного законодавства, ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

За змістом ч. 1 ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Пунктом 5 згаданої постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року передбачено, що під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно зі статтями 2, 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» (наразі Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності») та ст. 4 Закону України «Про підприємництво», треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва, та юридичними особами.

Виходячи із вищенаведеного, суб`єктом даного адміністративного правопорушення, а саме провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, є фізична особа, зареєстрована як суб`єкт підприємництва, або юридична особа.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи у період зупинення дії ліцензії повністю або частково суб`єкти господарювання притягаються до адміністративної відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення.

З долучених до матеріалів справи копій документів слідує, що у приміщенні гриль-пабу «М`ясорубка» по вул. Шимка, буд. 7, в м. Вінниці господарську діяльність, яка має на меті одержання прибутку, тобто підприємницьку діяльність, здійснює суб`єкт господарювання - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (а.с.20-22, 32-39).

Даних про те, ОСОБА_1 зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, а відповідно є суб`єктом правопорушення, яке їй поставлене у провину, матеріали справи не містять.

Викладеним обставинам суд першої інстанції не дав належної оцінки і це істотно вплинуло на правильність прийнятого судом рішення щодо винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відсутність суб`єкта правопорушення, як елементу складу адміністративного правопорушення, виключає адміністративну відповідальність особи.

Враховуючи викладене, надавати оцінку решті доводам апеляційної скарги не має правового значення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 289, 294 КУпАП,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2023 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало