ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/817/23 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
Суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові за участі представника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Лапка В.В. справу про адміністративне правопорушення за клопотанням адвоката ОСОБА_1 - Лапка В.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 29.09.2022, за ч.1 ст. 130 КУпАП України стосовно ОСОБА_1 , -
Як встановив суд 05.11.2021 о 10 год. 00 хв. в м. Харків по вул. Н. Ужвій, 60, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Clio н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.
Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, відмовився у присутності двох свідків.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1 - Лапко В.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Зазначає, що уклав із ОСОБА_1 договір на представництво в суді апеляційної інстанції тільки 08.11.2023 року.
ОСОБА_2 повідомив йому що Київським районним судом 29.08.2022 прийняте рішення у справі - винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_1 також повідомив йому що він копії постанови від 29.08.2022 не отримав, що судом було розглянуто справу за його відсутності та заявив, що хоче поновити строки для оскарження постанови суду і подати апеляційну скаргу на цю постанову.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_1 - Лапка В.В. суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судової постанови не підлягає задоволенню з наступних підстав.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Наведені висновки, що містяться в рішеннях ЄСПЛ - є частиною національного законодавства, а тому апеляційний суд вважає за необхідне їх застосувати при апеляційному перегляді, вбачаючи на наявність таких самих випадків, про які йдеться у вищенаведених рішеннях суду міжнародної юрисдикції.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Отже закон пов`язує строк подачі апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення для кожної з осіб яка має право подати апеляційну скаргу виключно з днем винесення цієї постанови, тобто датою ухвалення судового рішення.
Дійсно, з матеріалів провадження вбачається, що оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції без участі в судовому засіданні правопорушника ОСОБА_1 та його представника Лапка В.В. проте, суд констатував що вони були повідомлені, про дату, час, місце судового розгляду у встановленому законом порядку.
Не заперечується названа обставина і в клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Отже, ніким не заперечується факт обізнаності правопорушника ОСОБА_1 та його представника Лапка В.В. про розгляд судом справи саме 29.08.2022 року.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Поряд з цим належить взяти до уваги, що матеріали цієї справи не містять будь-яких відомостей і вони не повідомляються у клопотанні про поновлення строку про те, що ОСОБА_1 або діючий в його інтересах ОСОБА_3 самостійно, тобто за своєю ініціативою у межах строку на апеляційне оскарження цікавився розглядом справи після 29.08.2022 року.
Тобто, зокрема ОСОБА_3 представляючи ОСОБА_1 в суді першої інстанції достовірно знав про те, що справа мала бути розглянута 29.08.2022 року, однак у будь-який спосіб не цікавився результатом цього розгляду.
Більше того, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 самостійно була подана апеляційна на вказану вище постанову, але постановою апеляційного суду від 27.10.2023 року вона була повернута ОСОБА_1 через пропуск строку на апеляційне оскарження та відсутності в ній клопотання про його поновлення.
Крім того, ОСОБА_3 у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження яке розглядається нині, виступаючи окремою особою, яка має право самостійно подати апеляційну скаргу як захисник правопорушника стверджує, (і це підтверджується матеріалами справи), що 08.11.2022 року він уклав з ОСОБА_1 договір про правову допомогу року та на його представництво саме в суді апеляційної інстанції, тобто отримав повноваження на складання апеляційної скарги саме з цієї дати, тобто вже очевидно після сплину строку на апеляційне оскарження.
Тобто причини поважності пропуску строку на апеляційне оскарження безпосередньо ним ОСОБА_3 фактично обґрунтовує лише тим, що набув повноваження на її складання після сплину строку на апеляційне оскарження.
Проте, як вважає суд апеляційної інстанції дана підстава не є поважною, оскільки її виникнення залежало лише від обраної через певний період часу з дня винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 форми реалізації своїх прав, у тому числі і права на оскарження як власноручно так і через захисника.
За вищенаведених обставин апеляційний суд не вбачає поважних підстав для поновлення ОСОБА_3 пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після спливу встановленого строку, повертається судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні клопотання представника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Лапка В.В про поновлення строку на апеляційне оскарження на постанови Київського районного суду м. Харкова від 29.09.2022 року за ч.1 ст. 130 КУпАП України стосовно ОСОБА_1 ,-
Повернути представнику правопорушника ОСОБА_1 - адвокату Лапку В.В його апеляційну скаргу.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева