Справа №727/7870/23
Провадження №3/727/2492/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Бойко М.Є., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

26.07.2023 року до Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшов адміністративний протокол №0007589 від 20.07.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 20.07.2023 року, о 08:00 год., в м. Чернівці по вул. Київська, 12 А, здійснював господарську діяльність із перевезення пасажирів на таксі автомобілем "Mitsubishi L300", д.н.з. НОМЕР_1 , без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, чим порушив вимоги ч.2 ст.19, ч.1 ст.58 ГК України, та без отримання ліцензії з певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно до ст. 7, 39 ЗУ "Про ліцензування". Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину повністю не визнав, пояснив суду, що 20.07.2023 року, о 08:00 год. в м. Чернівці по вул. Київська, 12 А, він не займався господарською діяльністю з перевезення пасажирів, а, прямуючи в центр міста, підібрав декількох знайомих йому людей, які очікували маршрутний транспортний засіб, жодних грошей від них за поїздку він не отримував. Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні 25.09.2023 року вказав, що 20.07.2023 року він був пасажиром транспортного засобу "Mitsubishi L300", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Вказав, що неодноразово їхав з ОСОБА_1 , за що надавав останньому грошові кошти.

Свідок ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності - адвокат Паланійчук В.П., подав до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення №0007589 від 20.07.2023 року та просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164КУпАП.

В обґрунтування таких вимог адвокат вказав, що працівниками Державної служби України з безпеки на транспорті не зазначено точних обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а саме: не зазначено її мети (з метою одержання прибутку чи без такої), не вказано по якому маршруту та кому саме надавалися послуги перевезення та протягом якого часу ОСОБА_1 здійснював відповідну діяльність.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його адвоката, свідка, дослідивши всі докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом. Відповідно до вимог ст.ст. 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Диспозиція ст.164 КУпАП має бланкетний характер, оскільки відсилає до законів, які регулюють, зокрема, порядок здійснення певних видів господарської діяльності,що потребують ліцензування або державної реєстрації.

Відповідно до ст.3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Господарська діяльність включає як виробничу діяльність, у процесі якої виробляється продукція, вироби народного споживання та інші матеріальні цінності, так і невиробничу діяльність, пов`язану з виконанням різних видів робіт, у тому числі науково-дослідних, надання послуг, результати яких відчужуються як товар. Господарська діяльність має здійснюватися належним чином та давати якісні результати, що можливо забезпечити, якщо суб`єкти господарювання будуть мати достатні знання, навички, досвід, а це досягається, коли така діяльність здійснюється постійно у вигляді промислу.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність.

Згідно ст. 42 ГК України встановлено, що підприємництвом є самостійна,ініціативна,систематична,на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» систематичною вважається діяльність у разі, коли продаж товарів,надання послуг з метою отримання прибутку здійснюється особою безпосередньо,самостійно не менш ніж 3 рази протягом календарного року.

Долучений до матеріалів відеозапис фіксує події, які мали місце 20.07.2023 року та не підтверджує, що дії ОСОБА_1 щодо перевезення пасажирів без ліцензії мають систематичний характер.

Виходячи із викладеного, вважаю, що підстав для оцінки діяльності ОСОБА_1 як систематичної, з метою одержання прибутку, а отже-господарської в розумінні ст.ст.3,42 ГК України немає, оскільки належних та допустимих доказів цих обставин суду не надано.

Інші, передбачені диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП, види порушень порядку провадження господарської діяльності у вину ОСОБА_1 не ставились.

У цьому контексті необхідно враховувати ,що згідно п.1-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»,видача ліцензії - надання суб`єкту господарювання права на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про видачу ліцензії, про що робиться запис у ліцензійному реєстрі.

Відповідно до ч.2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання є 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Викладене узгоджується з положеннями Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів,небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом,міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом(затверджених Постановою КМУ №1001 від 02.12.2015 року), які поширюються на суб`єктів господарювання: юридичних та фізичних осіб - підприємців, які провадять господарську діяльність з перевезення пасажирів.

Згідно роз`яснень,що містяться у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності`під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності,що підлягають ліцензуванню згідно закону,треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів діяльності фізичними особами,зареєстрованими як суб`єкти підприємництва та юридичними особами.

Отже, за змістом закону, суб`єктом відповідальності за провадження господарської діяльності без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, яка підлягає ліцензуванню, є фізична особа, зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності

Разом із тим, даних про те, ОСОБА_1 зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, а відповідно є суб`єктом правопорушення, яке йому поставлене у вину, матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи невизнання вини ОСОБА_1 , що вбачається з його пояснень, наданих ним під час судового засідання, а також зважаючи на те, що в ході судового розгляду справи не встановлено достатніх належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та вказували б на те, що ОСОБА_1 дійсно займався підприємницькою діяльністю з перевезення пасажирів без отримання відповідних дозвільних документів систематично, що є однією з основних її ознак, як і будь-яких інших доказів на підтвердження вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, вина останнього не доведена. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає також застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Керуючись ч.1 ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 164 ч. 1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М. Є. Бойко