ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/3688/23

Пров. №3/766/3249/23

18.08.2023

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Черниш О.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 10 липня 2023року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце служби в/ч НОМЕР_1

встановила

До Херсонського міського суду Херсонської області із військової частини НОМЕР_1 надійшов протокол про адміністративне правопорушення А7363 №54 за ч.3 ст.172-20 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно місту протоколу про адміністративне правопорушення від 10 липня 2023року суть правопорушення полягає в наступному: « 12 червня 2023року о 18:30 год солдат ОСОБА_1 , номер обслуги зенітно-кулеметного відділення зенітно-ракетно артилерійський взвод роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , був виявлений у нетверезому стані (з ознаками алкогольного сп`яніння) під час перебування за місцем розташування підрозділу розташованої у місті смт. Зеленівка Херсонського району Херсонської області. На вимогу начальників ОСОБА_1 відмовився від проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що підтверджується свідченням свідків, викладених у рапортах. Отже фактично ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння за місцем розташування підрозділу, що призвело до порушення обов`язків військовослужбовця в умовах особливого періоду, що визначений у ст.1 Закону України «Про оборону України», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20КУпАП».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до приписів ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.172-20КУпАП участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, а тому суд вирішив розглядати справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частина 3 ст. 172-20 КУпАП встановлює відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки(відеозапису), яка використовується при нагляді за використанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожньому руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей, а також іншими документами.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних конкретних ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , які були наявні в нього на час складання протоколу. А тільки при наявності таких ознак від особи може вимагатися пройти медичне обстеження на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Так, в рапорті капітана ОСОБА_2 від 13 червня 2023 року зазначається, що до 12.06.2023 року о 18:30 до нього звернулася медик роти бойової підтримки солдат ОСОБА_3 зі скаргою на те, що під час виконання своїх службових обов`язків вона була ображена діями і висловлюваннями солдата ОСОБА_4 . На місці під час бесіди із солдатом ОСОБА_5 зовнішні ознаки сп`яніння (перегар, гучна розмова, неадекватна поведінка, нецензурна лайка). Після чого була викликана медична група батальйону для зовнішнього освідування фізичного і психологічного стану солдата ОСОБА_6 , про що був складений акт.

В рапорті молодшого сержанта ОСОБА_7 від 13 червня 2023 року також зазначається, що 12.06.2023 року ним було виявлено, що солдат ОСОБА_8 з тими ж ознаками, на які вказав в рапорті ОСОБА_9 , і також зазначає про медичний огляд солдата ОСОБА_10 та складання з цього приводу акту.

Про медичне обстеження солдата ОСОБА_10 та складання акту з приводу медичного огляду доповідав в рапорті солдат ОСОБА_11 .

Проте, незважаючи на те, що декілька осіб вказують про медичне освідування солдата ОСОБА_10 та складання акту за результатами цього освідування, самого акту до протоколу не надано.

У рапортах вищезазначених осіб ознаки алкогольного сп`яніння зазначаються загальними фразами - запах перегару, гучна розмова, образи в бік керівництва, неадекватна поведінка, нецензурна лайка. Запах перегару не вказує на стан сп`яніння особи на даний час. Гучна розмова, нецензурна лайка, образи в сторону керівництва не є ознаками алкогольними сп`яніння, оскільки особа може голосно говорити, висловлюватися нецензурною лайкою, виявляти невдоволення керівництвом і не перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо неадекватної поведінки, то рапорти не містять жодного обґрунтування в чому саме полягала така неадекватність.

Дивно, що до протоколу не долучили акт медичного обстеження, який було складено медиками, оскільки саме в такому акті могли бути визначені вищезазначені ознаки алкогольного сп`яніння

За вказаних обставин суддя приходить до висновку, що відсутні докази наявності у ОСОБА_10 ознак алкогольного сп`яніння

За змістом ст.172-20 КУпАП правопорушенням є відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в тому випадку, коли в уповноваженої особи є підстави направляти потенційного правопорушника для проходження такого огляду, тобто є всі ознаки перебування особи на службі в стані алкогольного сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення такі ознаки не вказані і матеріали справи не містять доказів наявності таких ознак ОСОБА_10 , то не було підстав направлення його для проходження відповідного огляду.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що перебування солдата ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння призвело до порушення обов`язків військовослужбовця в умовах особливого періоду. Додані до протоколу документи не вказують на те, що 12 червня 2023року ОСОБА_12 допустив неналежне виконання службових обов`язків через підозрілий стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП, яка визначає строки складання протоколу про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно змісту протоколу події мали місце 12 червня 2023 року, але протокол був складений тільки 10 липня 2023 року.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (рішення від 15.05.2008 року, заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Отже, в розумінні наведеного Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Вищевикладене свідчить про те, що особами, уповноваженими на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Оскільки матеріали справи не містять доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, то відсутня об`єктивна сторона правопорушення, а відповідно і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.172-20, ст.ст.251, 283, 284 п.1 ч.1 ст.247, Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановила

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом(посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяО. Л. Черниш