Справа № 583/1844/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року м. Охтирка Сумська область

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 454486,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02.12.2022 року о 22 годині 30 хвилин в м. Охтирка Сумської області по вул. Спортивна, 1, керував транспортним засобом марки «КІА SORENTO», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами проведеного огляду в медичному закладі, висновком лікаря нарколога № 343 від 06.12.2022 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв від нього не надійшло, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, про що в справі мається письмова розписка (а.с.11).

Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду, однак він не з`явився та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав. Відповідно до положень ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи не з`явився, будь-яких заяв не надав.

Від захисника ОСОБА_2 16.01.2023 року в день розгляду справи о 10 год. 15 хв. на електронну адресу суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та отримання їх копії, однак сам захисник в суд не з`явився, про відкладення справи заяв від нього не надходило.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

В ст. 129 Конституції України, закріплено конституційний припис, згідно якого, розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так й отримати копію судового рішення з метою оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якій неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішення, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність ОСОБА_1 . Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, проаналізував матеріали справи, ретельно дослідивши та перевіривши письмові докази, відеозапис, доданий до протоколу, приходить до наступного висновку.

Факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 454486, а також іншими матеріалами справи, а саме актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого він відмовися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 7510 ( а.с. 2), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого 02.12.2022 о 23 годині 20 хвилин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3).

До протоколу додано оптичний диск з відеозаписом, який ретельно перевірено та досліджено судом, з якого вбачається, що 02.12.2022 року о 22 годині 30 хвилин в м. Охтирка Сумської області по вул. Спортивна, 1, інспектори поліції зупинили автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Інспектор поліції запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора Drager Alkotest 7510, на що він відмовився, натомість погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, відповідно до результатів якого 02.12.2022 року о 23 годині 20 хвилин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Оформлення вказаного матеріалу та проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі здійснювалося в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується відеозаписом.

Вказаний відеозапис до протоколу суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ, яким підтверджується вина ОСОБА_1 .

Крім того, вина підтверджується дослідженими в суді письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , доданих до протоколу, якими підтверджується, що 02.12.2022 року були запрошені при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який на місці відмовився проходити огляд за допомогою газоаналізатора та виявив бажання пройти огляд в медичному закладі (а.с.4,5).

Викладені у протоколі фактичні обставини відповідають дійсності та підтверджуються дослідженим в суді відеозаписом, яким підтверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, які узгоджуються між собою разом з письмовими доказами.

Разом з тим суд зазначає, що з дослідженого відеозапису та матеріалів справи вбачається, що фактично подія мала місце саме 02.12.2022 року о 22 год. 30 хв., що підтверджується відеозаписом, про що й складено протокол, а не о 20 год. 30 хв.

Від керування транспортним засобом водій відсторонений, що підтверджується розпискою від 03.12.2022 року (а.с.6).

При цьому суд бере до уваги також висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.02.2022 року, який є належним доказом, з відеозапису вбачається, що фактично о 23 год. 15 хв. проведений огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Крім того, з дослідженого відеозапису, доданого до протоколу, суд встановив, що інспектором поліції після отримання результатів огляду на стан сп`яніння законно складено протокол 14.12.2022 року у відповідності до положень ст. 254 КУпАП, тобто не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Будь-яких сумнівів щодо достовірності доказів, доданих до протоколу, у суду не виникає, суд вказані докази приймає до уваги як належні та допустимі, які узгоджуються між собою та разом з іншими доказами.

Наведені обставини дають суду підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським у відповідності до вимог діючого законодавства, зазначені письмові докази, досліджені судом, суд вважає достатньо переконливими, чіткими та такими, що узгоджуються між собою, одержані законним шляхом, а тому у суду не виникло жодних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 в скоєному.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, такими, що не викликають жодних сумнівів.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєному доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази є в їх сукупності вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

Згідно довідки інспектора відділу АП УПП в Сумській області ДПП від 15.12.2022 року відповідно до облікових даних Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 24.12.2011 року (а.с.7).

При призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, зокрема те, що ОСОБА_1 скоїв грубе порушення правил дорожнього руху, тому вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті за вказане правопорушення без позбавлення права керування транспортними засобами, так як саме такий вид стягнення буде достатнім для виправлення порушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 276, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) в доход держави, що підлягає сплаті на рахунок: UA0018001, отримувач ГУК Сумській обл./Сумська обл./21081300, код за ЄДРПОУ 37970404, код бюджетної класифікації доходів 21081300, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 536,80 грн. на користь держави отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір п. 5.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена в Сумський апеляційний суд через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О. Ярошенко