Яготинський районний суд Київської області
Cправа №: 382/226/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 року Суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер не відомий,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю представника адвоката Черних Вікторії Олександрівни,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області 07.02.2023 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 039490 від 07.02.2023 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що 07 лютого 2023 року о 15 год. 20 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Яготин Бориспільського району Київської області по вул. Київська керував транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законодавством порядку із застосуванням газоаналізатора «Alkotest № 6810», що підтверджується тестом № 345 від 07.02.2023 року, результат огляду позитивний, та становить 1,60 проміле, від проходження огляду в медичному закладі відмовився.

Представник правопорушника адвокат Черних В. О. в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_1 своєї вини не визнає, оскільки транспортним засобом в день складання протоколу не керував. Так, ОСОБА_1 з початку мобілізації на території України проходить службу в ЗСУ та 7 лютого 2023 року повертався з села Черняхівка, де виконував завдання вищого керівництва до м. Яготин в якості пасажира в автомобілі Форд Focus, д.н.з. НОМЕР_1 . О 15 год. 20 хв. автомобіль, в якому перебував ОСОБА_1 , був зупинений в м. Яготин на блокпосту по вул. Київська. Так, під час перевірки на блокпосту автомобіля Форд Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , працівниками військкомату було виявлено підозру про перебування військовослужбовця ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а тому, на прохання працівників військкомату, працівниками поліції, що здійснювали патрулювання в цей день разом із працівниками військкомату, була зроблена перевірка на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810. На підставі вищезазначеного, відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Однак, з незрозумілих на те причин, працівниками поліції був складений також відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він нібито керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Вищевказану вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнає, оскільки 7 лютого 2023 року взагалі не керував транспортним засобом, а відомості щодо керування ОСОБА_1 автомобілем у протоколі про адміністративне правопорушення викладені на припущеннях, при цьому матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 керував автомобілем та саме він був зупинений, перебуваючи за кермом ТЗ, по вул. Київська в м. Яготин Київської області.

Так, долучений до матеріалів справи відеозапис відображає лише факт перевірки ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, однак не відображає ні руху транспортного засобу, ні особи яка керувала ТЗ, ні осіб, які перебували у ньому. При цьому, розписка особи, яка забрала з блокпосту ТЗ про отримання автомобіля ОСОБА_1 підтверджує лише те, що власником даного автомобіля є ОСОБА_1 , проте не містить відомості, що саме він був водієм ТЗ та керував ним в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду роз`яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли водій почав рухатись.

Так, 20.02.2019 року Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рамках справи №404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортним засобом особами в стані алкогольного. Відповідальність за перебування особи в якості пасажира в стані сп`яніння даною статтею не передбачена.

Крім того, з огляду судової практики вбачається: Запорізький апеляційний суд у постанові від 5 березня 2021 року по справі № 336/4086/20 вказав, що « на відео файлі, не зафіксовано фактів керування ОСОБА_1 транспортним засобом «DAEWOO LANOS», д.н. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Навпаки, відео файл свідчить про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля, не здійснював функції водія під час руху транспортного засобу, та відповідно його автомобіль не зупинявся патрульними поліції під час руху. … У зв`язку з викладеним, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, до суду не було надано доказів, які б підтверджували, що мав місце не тільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а і факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 26.07.2020 року працівниками поліції.»

Івано-Франківський апеляційний суд у своїй постанові від 11 серпня 2020 року по справі №344/5391/20 вказав, що «наданий у розпорядження апеляційного суду відеозапис є доказом, який відповідає всім вимогам достовірності, оскільки на ньому зафіксовані події так, як вони відбувалися в дійсності. Із нього можна зробити висновок, що працівники поліції не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1. Автомобіль стояв припаркований у дозволеному місці. ОСОБА_1 на відео заявляв, що він після того, як показав друзям «дрифтування», припаркував автомобіль, їв шашлик та випив пляшку пива. Доказів протилежного на відео не зафіксовано, як не зафіксовано також і будь-яких свідків, крім працівників поліції. Окрім того, після тесту на газоаналізаторі ОСОБА_1 не погодився з його результатом. Однак відео не містить пропозицій пройти огляд в медзакладі. Не містить відео також і відмови Ліпчаківського пройти огляд в медичному закладі.»

«Обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками сп`яніння. Виходячи з встановлених судом обставин справи, доказів, які свідчили б про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не встановлено.» ( постанова Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 4жовтня 2018 року у справі № 188/1322/18).

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 не був згоден з результатами газоаналізатора Alcotest 6810 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки зазначений в результаті температурний показник не відповідав дійсній температурі повітря на вулиці, та прохав пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі, разом з тим таке направлення працівниками поліції надано не було.

Проте, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в графі «до протоколу додаються» зазначено - направлення, відео диск, однак до матеріалів адміністративної справи таке направлення працівникам поліції долучено не було, що дає підстави стверджувати про його відсутність та відмову працівників поліції у направленні ОСОБА_1 до медичної установи.

Так, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015№ 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, Київський апеляційний суд у постанові від 17 лютого 2022 року по справі №382/1459/21 звернув увагу на те, що «у матеріалах справи та на відео нагрудної камери відсутня фіксація того, що поліцейськими було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі можливі варіанти її поведінки у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного пристрою або у разі незгоди з його результатом. З відео нагрудної камери вбачається, що ОСОБА_1 висловила незгоду із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння спеціальним технічним приладом «Драгер», але поліцейським не було запропоновано їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.»

До того ж додатково звертає увагу суду на те, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння не можна вважати об`єктивним, оскільки результат тесту показував, що 7 лютого 2023 року о 15 годині 38 хвилин, температура навколишнього середовища 7 лютого 2023 року становить - +11 градус за Цельсієм при наявному температурному показнику - мінус 3 градуси за Цельсієм (відомості із офіційного веб-порталу Meteoprog.com додаються).

Також, слід звернути увагу суду на те, що долучений до матеріалів справи відеозапис є фрагментарним та не повним, оскільки не відображає всіх обставин справи.

В той же час, відповідно до п.5 розділу ІІ наказу Міністерства внутрішніх справ від 18.12.2018 № 1026, передбачає, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п.43 Рішення ЄСПЛ «Кобець проти України» при оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презмпцій,достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов?язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному п Також з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що записи в нього здійснювалися додатково після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже з огляду на вищевикладене, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеодиск, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.9а Правил дорожнього руху який ставиться в провину ОСОБА_1 водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735 (далі Інструкція). Відповідно до п. 2, 6 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 1, 4, 10 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що гр. ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з його згоди на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу «Alkotest Drader 6810». Проте, з переглянутого відео, що долучено до матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, крім цього на відео не має, а ні дати його фіксаці, ні часу, ні відповідного номеру камери, що передбачено чинним законодавство України.

За таких обставин, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №039490 від 07.02.2023 року про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження належними доказами.

Крім цього, в матеріалах справи відсутнє відповідне направлення на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу, хоча є посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, що водій від проходження даного огляду у медичному закладі відмовився.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на сукупність вищевказаних доказів, винність ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку не доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №039490 від 07.02.2023 року, складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це в свою чергу свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, не здобуто.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи вище викладене та в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Суддя Кисіль О. А.