Єдиний унікальний номер №943/1420/22
Провадження №3/943/17/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділення поліції № 2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП -

встановив :

Відповідно до протоколу серії ААБ № 098753 від 07.11.2022 року 07.11.2022 року о 01.00 год. на а/д Т1806 Берестечко Буськ Красне Млинів, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SKODA OCTAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КНП Буська ЦРЛ та підтверджено висновком лікаря № 312 від 07.11.2022 року, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про отримання поштового відправлення.

Захисник Скоробогатий М.В. у судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Покликався на те, що працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення складено в порушення вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», що підтверджено наявними у матеріалах доказами, зокрема відеозаписами, на яких зафіксований момент зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 о 00.28 год. (відеореєстратор автомобіля), та 01.26 год. (нагрудний відеореєстратор). Спілкування з працівниками поліції на місці зупинки тривало 10 хвилин., до лікарні службовий автомобіль приїхав через 14 хвилин, в приміщення лікарні працівники поліції і ОСОБА_1 потрапили через 15 хвилин після зупинки транспортного засобу. У протоколі та доданих до нього документах зазначено, що від моменту зупинки до початку складання протоколу пройшло 15 хвилин, що вже суперечить фактичним даним. Згідно відеозапису, фактичний огляд ОСОБА_1 , а це, всупереч вимогам відомчої спільної Інструкції, лише перевірка сечі за допомогою експрес тесту, розпочато через 31 хвилину після зупинки транспортного засобу (на годиннику в лікарні, що видно на відеозаписі відображалося приблизно 00:58 год.). Крім того адвокат звернув увагу на те, що біологічний зразок відібраний в одну ємність, огляд проводиться виключно експрес тестом, який занурювався лікарем у ємність на 1 хвилину 16 секунд, після чого лікар відразу зчитував результат, та відразу повторно занурив тест у взірець сечі. На відеозаписі видно, що використовується експрес тест «Wondfo» на 5 наркотиків. При цьому, зчитуючи результат, лікар роз`яснює про можливість вживання двох різних наркотиків. ОСОБА_1 пояснює про вживання заспокійливих лікарських препаратів. Зчитування відбувається через 33 хвилини після зупинки автомобіля. Також відеозапис відображає, що о 01.10 хвилин (це озвучено працівником поліції) починається складання протоколу, а це відповідає тривалості у 01 годину 05 хвилин після зупинки автомобіля. Крім того, адвокатом наголошено, що лікарем порушено вимоги спільної відомчої Інструкції щодо порядку огляду та Інструкції до застосування експрестесту «Wondfo», яка міститься у відкритих джерелах інформації. У інструкції до експрестесту вказано, що «тест слід проводити при кімнатній температурі (18?C 30?C), завантажити абсорбуючий кінець у зразок сечі приблизно на 10 секунд, слід переконатися, щоб рівень сечі не виявився вищим за позначку MAX, нанесену на лицьову сторону тесту, покладіть тест плоскою стороною на чисту, суху, негігроскопічну поверхню, на 5 хвилині зафіксуйте результат, цей тест є якісним скринінгом, тест не призначений для кількісного визначення концентрації наркотичних речовин чи рівня інтоксикації, можливо, що технічні або процедурні помилки, а також інші інтерферуючі речовини у зразку можуть призвести до помилкових результатів, тест-система не відрізняє наркотичні речовини від деяких лікарських препаратів, позитивний результат можна отримати від деяких харчових продуктів або харчових добавок». Отже, лабораторного дослідження лікарем не проведено. Крім того, захист покликався на те, що постановою суду у справі призначено судову токсикологічну експертизу, яка не проведена експертами через малий об`єм біологічного зразка (сечі) ОСОБА_1 , який було скеровано на експертизу, що ще раз свідчить про недотримання вимог Інструкції, а також позбавило захист можливості довести перед судом переконливість позиції ОСОБА_1 у невживанні наркотичних засобів, про що він неодноразово повторював і лікареві, і працівникам поліції, і зафіксував у протоколі. Наведене, в силу принципу презумпції невинуватості є ще однією, окремою, підставою для закриття справи.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, вислухавши позицію захисника, суд дійшов висновку, що провадження по даній справі необхідно закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння та виявлення такого стану регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Частинами 1-6 ст. 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

У пункті 8 Розділу ІІІ визначено, що метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Згідно п. 9 Розділу ІІІ Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Також у Розділі ІІІ Інструкції (п.п. 10-12) визначено, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Пунктами 15, 16 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Аналогічні вимоги передбачені «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Згідно п. 22 Розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Під час розгляду справи судом досліджено відеозапис, долучений до протоколу, який послідовно відображає усі події, що стосуються даної справи, та який співставлень з іншими доказами.

Так, відповідно до протоколу ОСОБА_1 керував транспортним засобом на автодорозі Т1806 о 01.00 год., що повністю суперечить відеозапису, оскільки саме о цій годині він перебував в приміщенні лікарні, про що свідчить відеозапис. Крім того, працівником поліції при складанні протоколу оголошується година «01:10», що відповідає часу завершення огляду та перебування в лікарні.

Разом з тим, аналізуючи весь час перебування працівників поліції та ОСОБА_1 в приміщенні КНП «Буська ЦРЛ», судом встановлено, що окрім відбору біологічного взірця (сечі) у ОСОБА_1 будь-яких інших дій щодо проведення огляду, як цього вимагає Інструкція, лікарем не проводилося.

Щодо проведення експрестесту, судом приймаються до уваги зауваження захисника, оскільки, згідно відеозапису, тривалість занурення експрестесту у зразок біологічного середовища (сечі) становить 1 хвилину 16 секунд, після чого, через 12 секунд, лікар починає зчитування результату та повторно занурює тест у взірець.

Сумнівним для суду є факт визначення лікарем, що зафіксовано на відеозаписі, можливого вживання ОСОБА_2 двох різних наркотичних засобів.

Такі дії лікаря не відповідають вимогам Інструкції до використання експрес тесту на виявлення наркотичних речовин. До того ж, відповідно до Інструкції, тест є якісним скринінгом, тест не призначений для кількісного визначення концентрації наркотичних речовин чи рівня інтоксикації, можливо, що технічні або процедурні помилки, а також інші інтерферуючі речовини у зразку можуть призвести до помилкових результатів, тест-система не відрізняє наркотичні речовини від деяких лікарських препаратів, позитивний результат можна отримати від деяких харчових продуктів або харчових добавок.

Слід також відзначити, що для повноти та об`єктивності розгляду даної справи, дотримання принципу «презумпції невинуватості», постановою суду від 06.12.2022 року у даній справі призначено судову токсикологічну експертизу, проведення якої доручено Комунальному закладу Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи».

За повідомленням експертної установи провести таку експертизу не виявилось можливим, оскільки для дослідження КНП «Буська ЦРЛ» направила взірець, кількість якого є недостатньою для проведення експертизи.

Отже, наведені обставини є неспростованими, відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд надає їм віру.

В даному випадку судом встановлено грубе порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння, визначеної ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

На підставі ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед іншого вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які Конвенція про захист прав людини і основоположнихсвобод встановлює для кримінального провадження на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, у справі «Надточий проти України» ЄСПЛ зазначає, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Разом з тим ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За приписами ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Зважаючи на встановлені вище обставини, суд вважає, що в матеріалах даної справи відсутні достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою висновки чи схожі неспростовані презумпції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, зважаючи на відсутність належних і допустимих доказів цього, а також істотне порушення процедури проведення та фіксування огляду водія на встановлення факту перебування в стані наркотичного сп`яніння.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі № 536/1703/17 (провадження № К/9901/3839/17).

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги статті 268 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши в сукупності усі докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення та доводи захисника, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджений належними і допустимими доказами при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, судом встановлено грубе порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, що є суттєвим в даній категорії справ, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КпАП України, суддя -

постановив :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Повернути ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Суддя Б. М. Журибіда