КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційного провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 33/824/1108/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/8980/22

15 лютого 2023 року суддя Київського апеляційного суду Кулікова С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 19 січня 2023 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 370861, 19 вересня 2022 року о 11 год. 15 хв. в м. Києві по просп. Мінському, 20а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz GL 450 НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 19 січня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 02 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову Оболонського районного суду міста Києва від 19 січня 2023 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він керував автомобілем. При цьому, допитаний в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_3 , вказав, що саме він керував транспортним засобом, а працівники поліції підійшли вже коли він був змушений відійти від транспортного засобу у справах; у ОСОБА_1 були відсутні ключі від автомобіля та технічний паспорт, вони знаходилися у свідка.

Вказував на те, що в матеріалах справи відсутні докази зупинки автомобіля, а відтак і вимога поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння була незаконною та такою, що не може розглядатися як підстава для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, вказував на те, що поліцейським не було проведено огляду щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння, а відтак обставини викладені у протоколі не підтверджені.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додав заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови, в якій посилаючись на те, що він був пропущений з поважних причин, просив його поновити. Зазначав, що повний текст постанови від 19 січня 2023 року не був суддею оголошений, з її мотивувальною частиною він ознайомився лише після отримання копії постанови 25 січня 2023 року.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою протягом десяти днів з дня її отримання його представником оприлюднення постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови як такий, що пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Бевз В.В. заявила клопотання про виклик в судове засідання ОСОБА_3 у якості свідка та патрульного поліцейського, ст. лейтенанта - ОСОБА_4 . Вирішуючи дане клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки свідок ОСОБА_3 надавав пояснення під час розгляду справи в суді першої інстанції і суд надав оцінку таким поясненням в сукупності з доказами, наявними в матеріалах справи, виклавши мотивування в постанові. Щодо виклику патрульного поліцейського, то клопотання в даній частині жодним чином не обґрунтовано, а відтак суд вважає його в цій частині недоцільним, оскільки не зазначено, які обставини може повідомити патрульний поліцейській, які мають значення для даної справи.

В подальшому захисник ОСОБА_1 адвокат Бевз В.В. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення адвоката Бевз В.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовуючи до правопорушника адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що наявними у справі доказами підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є безумовним порушенням п. 2.5 ПДР України, та тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Згідно з ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмови від проходження огляду передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, при цьому мала ознаки алкогольного сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння.

З переглянутого відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, та є об`єктивним доказом у справі, вбачається, зокрема, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд у встановленому законом порядку в найближчому закладі охорони здоров`я, водій ОСОБА_1 однозначно відмовився від проходження такого огляду. При цьому, йому було роз`яснено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду. Будь-яких заперечень ОСОБА_1 не висловлювань, зокрема, не зазначав, що він не керував транспортним засобом; що поліцейськими не було проведено огляд та виявлено будь-яких ознак наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на викладене, під час апеляційного розгляду беззаперечно встановлено, що працівником поліції була висунута вимога ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, на що останній відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор інспектора патрульної поліції.

Результати відеофіксації забезпечують можливість наочно впевнитись в обставинах справи, відеозапис є об`єктивним доказом, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, а тому такий доказ є належним та допустимим.

Дані відеофіксації, оглянуті під час підготовки справи до апеляційного розгляду, підтверджують вимогу поліцейського до ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння та висловлену останнім відмову від проходження такого огляду, і обставини, зафіксовані на відеозаписі, повністю відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення та обставинам, встановленим судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не зупиняли автомобіль, а він був припаркований, та те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, суд вважає недоведеними, оскільки вони не підтверджені жодним доказом. При цьому, наявні у справі докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис з боді-камери дають підстави стверджувати, що автомобіль Mercedes-Benz GL 450 НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції та ним керував ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції враховує, що під час оформлення адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 жодних заперечень та зауважень до протоколу чи дій працівників поліції не висловив, що свідчить про його згоду як із зазначеними у протоколі обставинами так і з діями працівників поліції.

Таким чином, з наявної у справі сукупності доказів вбачається, що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом та у якої працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд у лікаря-нарколога з метою встановлення стану сп`яніння, і вказані обставини свідчать про порушення ним п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав для скасування постанови суду першої інстанції, яка є законною, вмотивованою та обґрунтованою, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 19 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, постанову Оболонського районного суду міста Києва від 19 січня 2023 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду С.В. Кулікова