КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 939/1697/22

Апеляційне провадження № 33/824/881/2023

27 лютого2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Махлай Л.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Бородянського районного суду Київської області від 28 грудня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за даними протоколу за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

постановою Бородянського районного суду Київської області від 28.12.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 496,20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 через захисника подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що поліцейськими істотно порушено вимоги чинного законодавства, якими унормовано проходження огляду громадян на визначення стану сп`яніння. Відповідно до змісту протоколу та запису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_2 пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння одразу у закладі охорони здоров'я через неможливість проведення огляду на місці зупинки у зв`язку з відсутністю приладу «Драгер». ОСОБА_2 наполягав на проведенні огляду на місці зупинки транспортного засобу, однак в цьому йому було відмовлено. Чинним законодавством не надано поліцейському права направляти водія одразу до медичного закладу. Вважає, що судом допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейським.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник Кузьмін Є.О. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. При цьому захисник пояснив, що зазначення в апеляційній скарзі особи правопорушника ОСОБА_3 є опискою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 131072 12.11.2022 о 14 год. 04 хв., в с.м.т. Клавдієве, по вул. Центральна поблизу будинка 19, водій ОСОБА_2 керував мопедом «Honda Dio» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів і мови, від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 судом першої інстанції відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Висновки судді місцевого суду про винність ОСОБА_2 щодо вчинення правопорушення підтверджуються також відеозаписами з нагрудної камери.

Суд першої інстанції зазначив, що з відеозапису (фрагмент відео 00:09) та фото (а.с. 8) вбачається, що дорогою рухається мопед, яким керує особа одягнена у чорну куртку, позаду сидить пасажир, одягнений в куртку світлого кольору. Після зупинки транспортного засобу, пасажир пересів за кермо, а водій став біля мопеду. В подальшому було встановлено, що водієм мопеду є ОСОБА_2 , який стверджує, що він не керував транспортним засобом, а був пасажиром, згодом його твердження змінилось, зазначав, що він був пішоходом.

ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу та у суді першої інстанції стверджував, що не керував мопедом «Honda Dio». Натомість при розгляді апеляційної скарги надав пояснення, що саме він керував вказаним мопедом. При цьому зазначив, що права керування транспортними засобами він не має.

З відеозапису вбачається, що працівник поліції пропонує ОСОБА_2 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, повідомляючи останньому, що прилад «Драгер» згорів під час воєнних дій на території Бучанського району тому провести огляд на місці зупинки неможливо. ОСОБА_2 відмовився їхати в медичний заклад. Після чого поліцейський повідомив ОСОБА_2 , що прилад «Драгер» буде доставлено на місце зупинки транспортного засобу іншими працівниками поліції, проте ОСОБА_2 спочатку погоджується пройти огляд, а в подальшому відмовляється від проходження (фрагмент відео 13:53 - 13:58), вказуючи, що він не є водієм, а пішоходом. На неодноразові вимоги працівника поліції до ОСОБА_2 проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, останній стверджує, що не буде їхати до медичного закладу, оскільки не був водієм і не бачить на це законних підстав.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що такі дії ОСОБА_2 свідчать про відмову огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують, оскільки на відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

ОСОБА_2 зобов`язаний був виконати п. 2.5 Правил дорожнього руху України та на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, проте таких дій не вчинив.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 28 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Махлай