Дата документу Справа № 322/327/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №322/327/22 Головуючий в 1 інст. Губанов Р.О.
Провадження №33/807/50/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Поліщука В.А. на постанову Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно відомостями зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення,, 05.07.2022 о 10.45 в Запорізькій області Запорізькому районі автодорозі Павлоград-Токмак 75 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ66 д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координація рухів, почервоніння очей) від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Поліщук В.А. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що постанова суду незаконна та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне. Так, неналежне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи призвело до порушення його права на участь у розгляді справи та права на захист. Вказує, що докази на які послався місцевий суд встановлюють лише факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, проте докази факту керування останнім транспортного засобу відсутні.

Просить постанову суду скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 та його захисника про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції та відсутності клопотань про відкладення розгляду справи, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 та його адвоката, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення, суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, з таким висновком суду апеляційна інстанція не може погодитися у зв`язку з наступним.

Так, звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, слід констатувати відсутність жодного належного обґрунтування висновку районного суду про доведеність провини ОСОБА_1 , що вочевидь не надає можливості стверджувати про законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення.

Визнаючи провину ОСОБА_1 доведеною, місцевий суд не перевірив належним чином докази на підтвердження факту керування транспортним засобом та подальшої законної вимоги працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи апелянта щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом ГАЗ66 д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки матеріали справи таких не містять.

Так, протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не може бути визнаний належним доказом у цій справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Що стосується відеозапису події, то апеляційний суд зауважує, що в матеріалах справи наявний диск з можливим відеозаписом, проте він пошкоджений і його оглянути не можливо.

Апеляційним судом направлявся запит начальнику відділення поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про надання відеозапису події, яка мала місце 05.07.2022 року за участю водія ОСОБА_1 , однак відеозапис суду надано не було.

Крім того, в оскаржуваному рішенні суду, суддя лише формально послався на відеозапис, як на доказ винуватості ОСОБА_1 , проте зміст відеофайлу не розкрив.

Отже, оскільки в матеріалах справи диск з відеозаписом події пошкоджено, а інші надані суду матеріали не спростовують доводів апеляційної скарги, то у апеляційного суду відсутні підстави вважати підтвердженим факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо не доведення наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи спростовуються наявною в матеріалах справи розпискою останнього про отримання повістки на дату розгляду справи (а.с. 9).

Отже, сам по собі факт розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 не може прямо вказувати про порушення судом права на захист належним чином повідомленого ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Поліщука В.А. задовольнити.

Постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник