Провадження № 3/193/54/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 лютого 2023 року смт. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., при секретарях судового засідання Хомич Н.О., Ратушної В.В., за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Мудраченка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого старшим зміни ТОВ "Євромлин" , ІНН ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22.12.2022 відносно ОСОБА_1 поліцейським 1 зводу 2 роти 2 батальйону ППП в м. Кривий Ріг ГУНП в Дніпропетровській області складено протокол, серії ААД № 421804, про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактом того, що 22.12.2022 о 20:02 год., водій ОСОБА_1 керував по шосе Н-11 с. Любимівка Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2101», н/з НОМЕР_1 ив, де в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова, порушення координації рухів) на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Фіксація здійснювалася на бодікамеру № 475619.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 вину у вказаному адміністративному правопорушенні не визнав і пояснив, що 22.12.2022 о 17:30 год. він на прохання своїх друзів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підвіз їх на власному автомобілі «ВАЗ 2101» до АЗС в с. Любимівка, у приміщенні якого є продуктовий магазин, щоб вони купили собі там пива. Він ( ОСОБА_1 ) під`їхав до цієї АЗС і зупинив свій автомобіль за кущами, неподалік АЗС. Після чого його товариші купили пива, сіли у авто і вони всі поїхали до дому. Від`їхавши декілька метрів від АЗС він побачив, що позаду нього їхав патрульний автомобіль, який увімкнувши проблискові маячки, змусив його зупинитися. Він скорився, підійшов поліцейський і повідомив, що причиною зупинки є те, що йому надійшло повідомлення, що водій цього автомобіля може керувати автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Після чого поліцейський став пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою алкотестера Драгер, але він відмовився, оскільки вважає, що поліцейський його незаконно зупинив, а тому його подальша вимога пройти огляд на стан сп`яніння є теж протиправною. Крім того, наголосив, що за останні півроку поліцейські щонайменше тричі його зупиняли і безпідставно всі ці рази його підозрювали у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, оскільки тоді щоразу алкотестер показував негативний результат. Чергова зупинка поліцейськими його автомобіля і чергові видумані звинувачення його у керуванні автомобілем напідпитку його дуже обурило, а тому він у стані злості та образи на поліцейських, цього разу вирішив на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Після цієї відмови, він залишив автомобіль на місці зупинки, зачинив його і пішов разом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по домівках. Жодних документів у зв`язку з цим він не підписував. Додатково пояснив, що цього дня якийсь чоловік хуліганив біля згаданої АЗС, і можливо поліцейські розшукували цю особу, але зупинивши саме його авто вони переплутали його з ним.

З показань свідків сторони захисту у судовому засіданні - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є ідентичними, встановлено, що останні удвох 22.12.2022 о 17:30 год. у помешканні ОСОБА_2 вживали алкогольні напої. Після того як пиво закінчилося, вони зателефонували до свого товариша ОСОБА_1 з проханням щоб він підвіз їх до АЗС, що на виїзді з с. Любимівка, де найближче можливо було придбати ще пива. ОСОБА_1 заїхав за ними і повіз їх до згаданої АЗС, де вони купили алкоголь повернулися до автомобіля та стали їхати назад додому. За кермом завжди був ОСОБА_1 , який алкогольні напої з ними не вживав і взагалі не мав жодних ознак алкогольного сп`яніння. Як тільки вони від`їхали від АЗС, за декілька метрів їх зупинив патрульний автомобіль, поліцейські його повідомили, що їм надійшла інформація, що начебто у цьому автомобілі водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Після чого водій ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та про щось став розмовляти з поліцейськими, про що вони розмовляли, їм за зачиненими вікнами і дверями у салоні чутно не було. Через декілька хвилин ОСОБА_1 повідомив їм, щоб вони вийшли з автомобіля після чого вони утрьох пішли пішки по домівкам.

Захисник Мудраченко В.М., посилаючись на незаконність зупинки водія ОСОБА_1 , що призвело до подальшої безпідставної та протиправної вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, просив закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того вказав, що у протоколі не вірно зазначено місце зупинки (вчинення правопорушення), оскільки це відбувалося не на трасі Н-11, а на прилеглій до неї дорозі, що прямує до с. Любимівка.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини та відповідних заперечень його захисника, провина цього водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими доказами:

1) протоколом про адміністративне правопорушення, серії ААД №421804 від 22.12.2022, у якому поліцейським відображені обставини вчинення водієм вищеназваного адміністративного правопорушення (а.с.1);

2) відеозаписом clip-0.mp4 з місця події, здійснений з бодікамри поліцейського № 475119 (а.с.6).

Зокрема о 20:02 зафіксовано рух автомобіля «ВАЗ 2101» під керуванням ОСОБА_1 , який був одягнутий у камуфляжну форму, але військовослужбовцем не являється, на що поліцейським водію було зроблено зауваження про заборону цивільних носити відповідний одяг. О 20:05 на запитання поліцейських ОСОБА_5 відповів, що алкогольних напоїв не вживав. Поліцейський повідомив, що з салону автомобіля чутно запах алкоголю, на що водій відповів, що у салоні авто сидять пасажири, які вживали алкоголь. На запитання ОСОБА_1 про причину його зупинки поліцейський повідомив, що йому надійшла інформація, що цим автомобілем може керувати особа у стані алкогольного сп`яніння, а тому на підставі вимог п. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» його було зупинено (20:06:30). На 20:06:10 на вимогу поліцейського пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» водій ОСОБА_5 відмовився. На 20:07 год. поліцейський знову наголосив на ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_5 . На 20:08:40 ОСОБА_1 повторно відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, а також відмовився отримувати копію протоколу про адміністративне правопорушення, після чого поліцейський повідомив, що його відсторонено від подальшого керування транспортним засобом. На 20:11:53 водій ОСОБА_1 та двоє його пасажирів покинули автомобіль і пішли пішки по дорозі.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.3, 1.5 ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (рішення у справі «О Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007), особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не виконання цієї вимоги тягне за собою настання адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпПА.

Сукупність досліджених під час судового розгляду справи доказів свідчать про те, що 22.12.2022 ОСОБА_1 керував транспортними засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, однак при його зупинці поліцейськими і на обґрунтовану вимогу останніх ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку, що вказує на вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 та його захисника, щодо безпідставної зупинки водія ОСОБА_1 , що зумовло подальше складання відносно нього протоколу, серії ААД №421804 від 22.12.2022, є необґрунтованим.

Так, згідноп. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

З відео нагрудної камери поліцейського видно, що останній, посилаючись на приписи цього положення Закону, повідомив водієві ОСОБА_1 , що причиною зупинки його автомобіля послужила інформація, що цим автомобілем може керувати особа у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 вже перебували у стані сп`яніння під час відвідування крамниці у АЗС і у подальшу сіли до автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , то інформацію надану поліцейським про те, що у цьому автомобілі справді може перебувати водій у стані алкогольного сп`яніння, суд знаходить не безпідставною, а відтак працівники поліції, на переконання суду, у силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», мали право зупинити автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Доводи захисника щодо відсутності будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , що дають підстави поліцейським вимагати останнього пройти огляд на стан сп`яніння є неспроможними, оскільки на згаданому відео видно, що поліцейський повідомив, що з салону автомобіля та від водія ОСОБА_1 відчутно запах алкоголю, при цьому сам ОСОБА_1 підтвердив факт перебування у салоні пасажирів у стані алкогольного сп`яніння. З огляду на сукупність вказаних обставин, поліцейські мали обґрунтовані підстави вважати, що окрім пасажирів і водій міг вживати алкогольні напої, а тому цілком виправдано запропонували вказаному водієві огляд на стан сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керування ним автомобілем судом не приймається до уваги, оскільки водієві ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не за ознаками керування ним транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а за ознаками саме відмови його від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку, що згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУПАП є самостійною і достатньою ознакою, вчинення даного правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на неправомірну поведінку поліцейських під час оформлення адміністративного цього протоколу, а також під час його попередніх зупинок працівниками поліції, не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких доказів, які б вказували на наявність ознак перевищення поліцейськими своїх повноважень сторона захисту суду не надала. Перевірка самим судом повідомлених ОСОБА_1 обставини є неспроможною, оскільки останній з цього приводу з відповідними скаргами не звертався ні до керівництва правоохоронних органів, ні до суду.

Доводи захисника про невірне зазначення у протоколі місця зупинки транспортного засобу не впливють на кваліфікацію дій водія. Інші доводи захисника щодо необхідності закриття провадження у справі з підстав, встановлених п. 1 ст. 247 КУпАП, не спростовують висновків суду.

Крім того, Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).

За такого, зважаючи на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доведена поза розумним сумнівом, суд, зважаючи на те, що ОСОБА_1 згідно довідки ВП № 9 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області (а.с.5), отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 14.04.2017, вважає за необхідне піддати останнього безальтернативному адміністративному стягненню, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, - у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення із нього також належить стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. 40-1, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімдесят тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Томинець