П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/7/23

Провадження №3/377/47/23

21 лютого 2023 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 173-4 КУпАП, що надійшла з Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУ НП України в Київській області, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої вчителем логопедом ДНЗ «Центр розвитку дитини», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом серії АПР18 № 507368 від 20 грудня 2022 року, до відповідальності притягується мати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 08 грудня 2022 року о 13 годині та раніше 01.12.2022 р. о 09 годині, систематично, спільно з іншим малолітнім ОСОБА_3 , будучи учасниками освітнього процесу, у приміщенні ЗЗСО № 1 за адресою: АДРЕСА_3 , вчиняв булінг відносно малолітнього учня ОСОБА_4 , а саме: принижував, ображав, псував особисті речі, що могло спричинити шкоду його психічному (психологічному) здоров`ю. Вчинив булінг, який полягав у психологічному насильстві. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене частиною 4 статті 173-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що провела профілактичну бесіду зі своїм сином ОСОБА_2 з приводу вчиненого. Крім того, її син ОСОБА_2 попросив пробачення у ОСОБА_4 за вчинене.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, вважаю, необхідним зробити такий висновок.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 173-4 КУпАП передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною другою цієї статті, вчинене малолітньою або неповнолітньою особою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Диспозиція частини 2 статті 173-4 КУпАП встановлює відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене групою осіб або повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 507368 від 20 грудня 2022 року, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 173-4 КУпАП, надійшов до суду 05 січня 2023 року.

Постановою судді від 13 січня 2023 року матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 173-4 КУпАП, було повернуто Відділенню поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідав вимогам статті 256 КУпАП. У протоколі про адміністративне правопорушення не було викладено суть адміністративного правопорушення, оскільки не зазначено вид насильства, вчиненого малолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_4 . Також у складеному протоколі не було вказано конкретний час імовірного вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 173-4 КУпАП.

14 лютого 2023 року до суду з Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області повторно надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 507368 від 20 грудня 2022 року.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 507368 від 20 грудня 2022 року, який повторно надійшов до суду, та копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 507368 від 20 грудня 2022 року, яка залишилась в матеріалах справи після повернення вказаного протоколу для належного оформлення, видно, що до протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції були внесені додаткові записи, а саме: після слова «раніше» був внесений запис «01.12.2022 р. о 9 годині», після слів «що могло спричинити шкоду його» був внесений запис «психічному». До формулювання складу правопорушення також додано запис: «Вчинив булінг, який полягав у психологічному насильстві».

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями Глави 19 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, у якому викладається твердження про вчинення особою відповідного правопорушення, при доведенні вчинення якого особа піддається певним заходам примусу. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для подальшого провадження у справі, викликає у особи необхідність здійснення свого захисту у зв`язку із чим до нього пред`являються особливі вимоги. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у ньому повинна викладатись суть правопорушення, поставленого особі у вину. При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з пункту 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, всі додаткові записи, внесені працівником поліції в протокол про адміністративне правопорушення після підписання такого протоколу особою, стосовно якої його складено, є такими, що вчинені в незаконний спосіб. Фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина, з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних, не уповноваженою на те особою, є неналежними доказами.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини. За змістом частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні «Маліж проти Франції» від 23 вересня 1998 року Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення поза розумним сумнівом.

Внесення працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 507368 від 20 грудня 2022 року після його підписання особою, відносно якої він складений, додаткових записів про дату та час вчинення правопорушення, вид здоров`я, якому могла бути завдана шкода, та вид насильства, застосований відносно малолітнього ОСОБА_4 , здійснено всупереч вимогам пункту 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941.

Виходячи з викладеного, протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 507368 від 20 грудня 2022 року, в який внесені додаткові записи після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої він складений, не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, є складеним в поза процесуальний спосіб, та не може бути належним, допустимим і достовірним доказом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 173-4 КУпАП, оскільки при його складанні не були дотримані вимоги статті 254 КУпАП та порушені законні права особи на захист. Неправильність складання протоколу про адміністративне правопорушення унеможливлює постановлення судом законного й обґрунтованого рішення.

Як наслідок, інші докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, є похідними, а відтак, недопустимими за принципом плодів отруйного дерева (Рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України»).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог законодавства, то провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною 4 статті 173-4 КУпАП підлягає закриттю із підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 173-4 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. С. Бабич