Справа №461/123/23
Провадження №3/461/231/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Радченко В.Є., з участю представника митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого головним бухгалтером та особа, уповноважена на роботу з митними органами ТОВ «ЛАМІНАМ ЗАХІД», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ,-

за ст. 485 МК України, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про порушення митних правил №1192/209000/22 від 11.11.2022 року, 04.06.2020 до вiддiлу митного оформлення «Малехів» митного поста «Львів-північний» Галицької митниці Держмитслужби для здiйснення митного оформлення товару «приймальна апаратура для телебачення, кольорового зображення - телевізори з рідкокристалічними екранами, нові, побутового призначення...» в митному режимі «імпорт» подано електронну митну декларацію типу IМ40ДЕ № UA209140/2020/047782 разом з товаросупровідними документами: рахунок-фактура (invoice) №100140 вiд 29.05.2020, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) без номера вiд 01.06.2020, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) №PL/MF/AN 0066525 від 01.06.2020, зовнішньоекономічний договір (контракт) від 25.05.2020 №25/05-2020.

Вiдповiдно до поданих до митного оформлення документів продавцем та відправником товару є словацька компанія Profit Trade Group s.r.o. (Janosikova 15A, Zilina, 01001, Slovakia), покупцем та особою, вiдповiдальною за фінансове врегулювання TOB «ЛАМІНАМ ЗАХІД" (; 79026, м. Львів, вул. Стрийська 98, каб.205). Товари переміщувались транспортним засобом з реєстраційним номером BC9821AX/BC9524ХО. Фактурна вартість товару - 97 285,05 євро (згідно з курсом НБУ станом на 04.06.2020 становить 2 914 747,65 гривень), вага брутто - 5024 кг, вага нетто-4689 кг.

Митною адміністрацією Республіки Польщі листом від 24.03.2022 №0601-IGC.4331.1.2022.SS (лист Держмитслужби від 04.08.2022 №15/15-03-01/7.4/2710) надано копію сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) № PL/MF/AN 0066525 вiд 01.06.2020, яким підтверджено преференційне європейське походження вищевказаного товару. Водночас, надано копію рахунку-фактури (invoice) від 29.05.2020 №100140, відповідно до якого вартість товару складає 123 414,82 євро (згідно з курсом НБУ станом на 04.06.2020 становить 4 490 090,32 гривень). Рахунок (invoice) № 100140 вiд 29.05.2020, який подано Галицькій митниці Держмитслужби для митного оформлення товару за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA209140/2020/047782 від 04.06.2020, та рахунок (invoice) вiд 29.05.2020 № 100140, скерований митними органами Республіки Польщі, є ідентичними за номером, датою видачi та інформацією щодо ваги, кiлькостi та марок товарiв, однак є відмінними у графах щодо вартості товару.

Вiдповiдно до службової записки управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Львiвської митниці від 03.11.2022 №2266/7.4-15/44, сума митних платежів, які мали бути сплачені при ввезеннi на митну територію України вказаних товарів, з урахуванням інформації та копій документів, наданих польською стороною, станом на дату здійснення митного оформлення становить 814 955,24 гривень, а саме: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання 62 859, 52 гривень, податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання - 752 095,72 гривень. Таким чином несплачена сума митних платежів складає 172 544,86 гривні.

Поставка вказаного товару здійснювалася відповідно до зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу від 25.05.2020 № 25/05-2020, укладеного мiж словацькою компанією Profit Trade Group s.r.o. (Janosikova 15A, Zilina, 01001, Slovakia), в особі директора Martin (Mapтiн) Rajman (Райман) (Продавець) та ТОВ "ЛАМIНАМ ЗАХІД" (код ; 79026, м. Львів, вул. Стрийська 98, каб.205), в особі директора Мирона-Богдана Базюка (Покупець).

Станом на 11.11.2022 фактична та юридична адреса ТОВ "ЛАМІНАМ ЗАХІД" - Україна, 69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Лермонтова,буд. 12; керівник підприємства - ОСОБА_2 , головний бухгалтер та особа, уповноважена на роботу з митними органами - ОСОБА_1 .

З метою з`ясування обставин ввезення на митну територію України та митного оформлення вказаного товару Львівською митницею листами від 22.08.2022 №7.4/20 03/14/16223, вiд 26.09.2022 №7.4-4/20-02/14/18518, вiд 12.10.2022 №7.4-4/20-02/14/19736, від 26.10.2022 №7.4-4/20-02/14/20670, вiд 01.11.2022 №7.4-4/20-02/14/21190 викликався керівник компанії ТОВ "ЛАМІНАМ ЗАХІД" ОСОБА_1 , однак у визначений час вiн не з`явився та про причини неявки не повідомив.

Адвокат Свищ С.М. в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності з урахуванням письмових заперечень. 17.01.2023 року подав до суду клопотання про закриття провадження по справі та 27.01.2023 року подав до суду додаткові пояснення, в яких також просив суд закрити провадження по справі.

Представник митниці в судовому засіданні заперечив проти закриття провадження по справі та просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.485 МК України та накласти передбачене санкцією даної статті адміністративне стягнення.

Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до ст.458 України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи iншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна вiдповiдальність.

Вiдповiдно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дiї чи бездiяльностi, передбачала її шкідливі наслідки і бажала iх або свідомо допускала настання цих наслідків.

3 матеріалів справи відомо, що товар переміщувався транспортним засобом з реєстраційним номером ВС9821AX/BC9524X0.

Згідно ч. 37 ст. 4 МК України перевізником є особа, яка здiйснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між митними органами на території України, або є вiдповiдальною за такі перевезення.

Вiдповiдно до ч.2 ст.191 МК України до обов`язкiв перевізника належить перевіряти під час прийняття товарів до перевезення точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до мiжнародної автомобiльноi накладноi (CMR).

Статею 460 МК України визначено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як пiдстави для переміщення цих товарiв документів, що містять неправдиві відомості (ст. 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходiв до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливостi такої перевірки не внесено вiдповiдного запису до міжнародноi автомобiльної накладної (CMR).

З матеріалів справи вбачається, що при проходженнi митного контролю перевізник пред`явив митній адмiнiстрацiї Республіки Польща рахунок-фактуру (invoice) №100140 вiд 29.05.2020 року, виданий йому відправником товару компанією «Profit Trade Group s.r.o», копія якого подальшому була надіслана на адресу Держмитслужби України з листом вiд 24.03.2022 № 0601-IGC.4331.1.2022.SS. При цьому, ОСОБА_1 не мав інформації про другий примірник рахунку-фактури (invoice) № 100140 вiд 29.05.2020 року, що був виданий перевізнику компанією- відправником. Докази того, що ОСОБА_1 мав таку інформацію митним органом суду не надані.

Крім цього, митним органом не надано доказів на підтвердження достовірності саме того примірнику рахунок-фактуру (invoice) №100140 від 29.05.2020 року, який перевізник пред`явив митнiй адміністрації Республіки Польща.

В матеріалах справи відсутні фактичні дані про внесення безпосередньо ОСОБА_1 , який на час подання електронної декларації був керiвником ТОВ «ЛАМІНАМ ЗАХІД», відомостей до електронної митної декларації IM40ДЕ №UA209140/2020/047782.

Оцінюючи докази у справі, враховую те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи мiсцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанi дiяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожноi справи, вирiшення її з дотриманням вимог Закону.

Вiдповiдно до ч.4 ст.3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язкiв пiдприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерцiйного призначення через митний кордон України або здiйснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходiв i зборiв, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так i на користь органу доходiв i зборiв, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослiдженнi всiх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом 1 правосвідомістю.

Згідно ч.2 ст.6 Конвенції кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Ст. 6 Конвенції встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обгрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення. Частини 2 та 3 ст. 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст.485 МК України, може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні ст. 6 Конвенції із розповсюдженням вiдповiдних гарантій щодо справедливого судового розгляду. Принцип презумпції невинуватостi вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи своi обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудній (в даному випадку особа, відносно якої складено протокол,) вчинив правопорушення, яке йому ставиться у провину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні (в даному випадку на митному органі), і будь який сумнів має тлумачитись на користь особи, стосовно якої вирiшується питання про притягнення до вiдповiдальності.

Таким чином, жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, суду не надано та не зазначено про наявність таких доказів. Не надано і належних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які, передбачена ст. 485 МК України.

У матеріалах справи відсутні та не надавались у судовому засіданні будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії та має нести відповідальність за дії, що утворюють об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Відповідно до п.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки зазначена в поданому інвойсі сума є більшою, ніж вартість товару.

Наведені вище факти та обставини свідчать про те, що уповноваженими особами митного органу не досліджено та не перевірено належним чином всіх реально можливих версій щодо характеру події, винуватості особи та інших важливих для встановлення об`єктивної істини обставин справи.

В процесі провадження у справі митним органом не дотримано принципу повноти дослідження обставин справи, що суттєво впливає на об`єктивність рішення у провадженні, а також не здобуто такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені у протоколі висновки, як такі, що не залишають місця сумнівам.

З огляду на відсутність достовірних і достатніх відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та враховуючи вимоги закону, що сумніви мають трактуватись на користь притягуваного до відповідальності, вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 485 МК України, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення(в даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

Оцінивши усі докази по справі в їх сукупності, суд виходячи із загальних засад державної митної справи, законності, презумпції невинуватості, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та обов`язків, вважає, що під час розгляду даної справи не здобуто та суду не надано достатніх, належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

З огляду на відсутність достовірних і достатніх відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та враховуючи вимоги закону, що сумніви мають трактуватись на користь притягуваного до відповідальності, вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 485 МК України, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись, п.1 ч.1ст. 247 КУпАП, ст.ст.69, 198,222, 243, 335,472,528 МК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України закрити.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Є.Радченко