КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом`янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Пучка В.Д. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.10.2022,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.10.2022 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 13.11.2021 о 01 год.50 хв. по вул. Алма-Атинській, 8 в м. Києві, керував автомобілем «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія в присутності двох свідків із застосуванням приладу "Драгер", результат тесту 1,73 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Пучко В.Д. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова є необґрунтованою та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що судом не враховано того факту, що ОСОБА_1 вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, а тому за таких обставин його можна було притягнути до адміністративної відповідальності лише за ч.3 ст.130 КУпАП. Зазначає, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду, встановленого КУпАП та Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції". Звертає увагу, що матеріали справи містять лише чотири фрагменти відеозапису, з яких неможливо зробити жодного висновку про події та встановити осіб, присутніх на відеозаписі.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду неодноразово повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Від адвоката Пучка В.Д. надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за його відсутності у зв`язку з припиненням дії договору про надання правової допомоги.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 215158 від 13.11.2021, ОСОБА_1 13.11.2021 о 01 год.50 хв. по вул. Алма-Атинській, 8 в м. Києві, керував автомобілем «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія в присутності двох свідків із застосуванням приладу "Драгер", результат тесту 1,73 проміле.

Зміст запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, чітко підтверджує наявність у ОСОБА_1 явних ознак алкогольного сп`яніння, а також доводить факт проходження ним в присутності свідків огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу "Драгер", його ознайомлення з результатами огляду та відсутність будь-яких заперечень щодо цих результатів з боку останнього, а також факту керування автомобілем. При цьому про свою незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння або про бажання пройти огляд у закладах МОЗ України не заявляв.

Також апеляційний суд звертає увагу на наявність в матеріалах справи розписки ОСОБА_2 щодо підтвердження факту залишення на зберігання автомобіля «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 , що свідчить про відсторонення працівниками поліції ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 або його захисник не надали.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" при проведенні огляну на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП є безпідставними, оскільки відповідно до вимог КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону узгоджуються з правовою позицією, викладеною в рішенні Європейського суду з прав людини «Малофеєв проти Росії», де зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принцип рівності сторін процесу.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнень, передбачених санкціями статей КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно ч.2 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження

Таким чином судом першої інстанції правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки перекваліфікація його дій на ч.3 ст.130 КУпАП погіршувала б становище особи, яка притягається до відповідальності.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Пучка В.Д. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13.10.2022, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя