Провадження № 3/344/434/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 за ч.1 ст.161-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 порушив порядок торгівлі пальним.

Вказане адміністративне правопорушення вчинене за наступних обставин.

Так, 23.11.2022 року о 13 годині 04 хвилин ОСОБА_1 по вулиці Калуське Шосе, 4 у місті Івано-Франківськ здійснював торгівлю пальним без одержання дозвільного документу, а саме ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, передбаченим ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності від 02.03.2015 року, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 161-1 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не подав.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

При цьому суд зазначає, що ОСОБА_1 відомо про те, що на розгляді в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області перебуває справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 161-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що свідчить підпис останнього у відповідній графі протоколу, направлення на адресу зазначену у протоколі судових повісток, у яких вказано час, дата та місце розгляду даної справи, а також відправлення смс повідомлень на зазначений у протоколі номер телефону. Таким чином судом вжито всіх достатніх та необхідних заходів для забезпечення участі останнього у розгляді справи про адміністративне правопорушення та дачі ним з даного приводу відповідних пояснень, однак ОСОБА_1 своїм правом не скористався та у судове засідання не з`явився.

Так, рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Крім цього, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а тому, враховуючи вищевказане, принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок, оскільки адміністративний проступок, на який не відреагувала держава, заподіює правопорядку серйозної шкоди, а безкарність правопорушника буде заохочувати його на вчинення нових проступків і буде подавати негативний приклад іншим нестійким особам, та відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалах.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою. Матеріали провадження також не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій уповноважених працівників під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Так, частиною 1ст.161-1КУпАП передбачена відповідальність за оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією пального, транспортних засобів, ємностей та обладнання, що використовувалися для реалізації такого пального, грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 161-1 КУпАП, повністю доведена:

даними з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 292390 від 23.11.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 порушив порядок торгівлі пальним. Також в протоколі відповідно до вимог ст.265 КУпАП зроблено запис про вилучення модульної заправки.

поясненнями свідка ОСОБА_2 , якими підтверджуються обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення;

квитанцію за оплату пального від 23.11.2022 року;

відповідно до баз даних Єдиного державного ліцензійного реєстру у ОСОБА_1 станом на 23.11.2022 року відсутні (не видавались) ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_2 ;

фототаблицею, в якій зібрано фотосвітлини, на яких зафіксовано загальний вигляд модульної заправки;

копією наказу Національної поліції України за №793 від 11.11.2022 року, копією наказу ГУНП в Івано-Франківській області за №303/67/10/7/191 від 14.11.2022 року про організацію проведення цільових заходів з протидії кримінальним правопорушенням у сфері незаконного обігу пального, що підтверджує наявність законних підстав щодо здійснення відповідних заходів по виявленню правопорушень пов`язаних з незаконною торгівлею пальним;

копією плану проведення оперативно-профілактичних заходів з протидії правопорушенням пов`язаним з нелегальним обігом пального від 14.11.2022 року;

а також іншими матеріалами справи у їх сукупності.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Таким чином дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП, як порушення порядку торгівлі пальним, про що 23.11.2022 року компетентним органом складено протокол.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Вирішуючи питання про застосування конфіскації предмета, який став знаряддям вчинення адміністративного правопорушення, а саме модульної заправки суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

В судовому засіданні встановлено, що в даній справі модульна заправна станція має статус вилученого майно, про що зазначено в протоколі про адмінправопорушення. Санкцією ч.1 ст.161-1 КУпАП передбачено обов`язкове додаткове стягнення у вигляді конфіскації пального, транспортних засобів, ємностей та обладнання, що використовувалися для реалізації такого пального, грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Доказів того, що модульна заправна станція належить на праві власності третім особам в розпорядження суду не надходило. Долучена до протоколу ліцензія та інші документи підтверджують тільки факт наявності в користуванні ТОВ «Сучасний термінальний сервіс» резервуару ємністю 20000 літрів, про те на думку суду такий резервуар не є тотожним з модульною заправною станцією, а отже у суду не має підстав не застосовувати обов`язкове, встановлене санкцією ч.1 ст.161-1 КУпАП додаткове стягнення у вигляді конфіскації.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Враховуючи вищенаведене, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення суд вважає, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 161-1 КУпАП.

Крім того, суд покладає на ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн., який згідно ст.40-1 КУпАП підлягає стягненню в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 161-1, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з конфіскацією вилученої згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 292390 від 23.11.2022 року модульної заправної станції, що розташована по вулиці Калуське Шосе, 4 у місті Івано-Франківськ. Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень, 80 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя В.В.Тринчук