ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/6021/21 Номер провадження 33/814/364/23Головуючий у 1-й інстанції Бабкова Т.В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

з секретарем - Іваниною А.В.,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто судовий збір.

Постановою судді Савинський М.І. визнаний винуватим у тому, що він 06.09.2021 о 03.10 год. в м. Харкові по пр. Московському,273В керував автомобілем Chrevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає дійсності, звужені зіниці ока. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, ухвалити нову, якою закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що суд дійшов безпідставного висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суд помилково вказав про визнання ним вину у вчиненні порушення правил дорожнього руху, оспорює законність зупинки транспортного засобу працівниками поліції, а тому перевірку документів та проведення огляду на стан сп`яніння вважає незаконними.

Стверджує, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, портативними відеореєстраторами працівників поліції не зафіксовані будь-які обставини, які свідчать про наявність підстав вважати, що він перебував у стані сп`яніння.

Зазначив, що на відеозаписі зафіксовано лише нижню частину його тулубу, що не дозволяє особі, яка переглядає відео зробити висновок про те, чи перебуває він у стані наркотичного сп`яніння, зокрема про звужені зіниці очей. Не зрозуміло, які його дії не відповідають дійсності.

Стверджує, що відносно нього було здійснено психологічний тиск під час дороги до медичного закладу, тому він під час фіксації на другому відео відмовився від проведення огляду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 в підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону суддею місцевого суду під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 були виконані в повному обсязі.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на докази, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці ока; направленням на огляд; поясненнями свідків; рапортом поліцейського УПП; відеозаписом.

Оцінивши зазначені докази в сукупності, суддя дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до рапорту інспектора взводу роти батальйону УПП в Харківській області вбачається, що 06.09.2021 в м. Харкові по проспекту Московському, 273 В, було зупинено автомобіль Chrevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР, у якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

На підставі п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до цієї Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого спільним наказом МОЗ і МВС від 09.11.2015 р. №1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, встановивши вказані ознаки (крім запаху алкоголю з порожнини рота), працівники поліції зобов`язані запропонувати водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

На підставі п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 не заперечує, що він керував транспортним засобом Chrevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 .

З наданого відеозапису вбачається, що спочатку ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а в подальшому відмовився від огляду в присутності двох свідків.

При цьому на відеозаписі не зафіксовано будь-якого тиску з боку працівників поліції на ОСОБА_1 . Про такий тиск ОСОБА_1 не зазначав під час відеозапису відмови від проходження огляду та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що також зафіксовано на відеозаписі. Будь-яких інших доказів тиску на нього працівниками поліції, ОСОБА_1 не надав, тому такі доводи необхідно оцінювати критично.

Разом з цим відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння було зафіксовано відеозаписом в присутності двох свідків, які надали пояснення. Та й сам ОСОБА_1 не заперечує факт відмови від проходження огляду. Протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено про вчинення правопорушення, підписано ОСОБА_1 без будь-яких заперечень.

Встановлено, що, хоча відеозапис з боді-камери працівника поліції є не безперервним, проте будь-якого підроблення, псування чи спотворення запису під час апеляційного розгляду не виявлено. Не зазначає про таке і апелянт та не спростовує події, зафіксовані на відеозаписі та те, що під час події, яка міститься на відеозаписі присутній саме він.

До того ж, відеозапис не є єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Він узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Крім цього, доводи про відсутність у працівників поліції підстав для його зупинки під час керування автомобілем, є безпідставними, так як зупинення транспортного засобу поліцейським не суперечить нормам Закону України «Про Національну поліцію». Разом з цим, підстави для зупинки транспортного засобу не є предметом перевірки суду при вирішенні питання про наявність чи відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КупАП та самі по собі не можуть вказувати на відсутність події такого правопорушення, як і не спростовують висновків суду про наявність ознак адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, є правильним.

З огляду на вказане, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

За таких підстав, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Герасименко