КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2023 року

м. Київ

справа №755/4026/22

провадження № 33/824/1241/2023

Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А., розглянувши подану заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року у складі судді Козачук О.М. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 496,20 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з указаною постановою, 27 грудня 2022 року ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку звернулася з апеляційною скаргою

Постановою Київського апеляційного суду від 13 січня 2023 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що скарга не підписана електронним підписом ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

У той же час, 09 січня 2023 року ОСОБА_1 направила засобами поштового зв`язку до суду аналогічну апеляційну скаргу, до якої долучила заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та в якій в обґрунтування причин пропуску такого строку зазначає, що в період часу з 11 лютого 2022 року (момент вчинення правопорушення) до 15 листопада 2022 року (ухвалення судом рішення) постійно хворіла та перебувала на лікарняному за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з її відсутністю судовий розгляд неодноразово відкладався. Посилається на те, що оскаржувана постанова була прийнята за її відсутності, про судове засідання, призначене на 15 листопада 2022 року, вона повідомлена не була, копію постанови суду не отримувала, про її існування дізналася лише 21 грудня 2022 року з ЄДРСР.

Перевіривши доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, з огляду на наступне.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 10 діб з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляла клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зважаючи на викладене, строк на апеляційне оскарження відраховується з дати винесення постанови та може бути поновлений судом виключно у разі наявності поважних причин пропуску такого строку, обґрунтовано наведених апелянтом.

Враховуючи, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята 15 листопада 2022 року, останнім днем подання апеляційної скарги було 25 листопада 2022 року. Разом з тим, з апеляційною скаргою скаржник звернувся лише 09 січня 2023 року.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року «Пономарьов проти України» зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі сплином значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушувати принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями ОСОБА_1 та у зв`язку з її неявкою, про дату, час та місце розгляду справи остання повідомлялася засобами поштового зв`язку та за допомогою SMS повідомлення.

26 серпня 2022 року ОСОБА_1 надіслала до суду заяву (пояснення), в якій, зокрема, просила суд розглядати справу за її відсутності, врахувати стан здоров`я останньої.

Про розгляд справи, призначений на 15 листопада 2022 року, була належним чином та завчасно повідомлена (а.с. 36).

Як зазначає сама ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, зі змістом оскаржуваної постанови вона ознайомилася 21 грудня 2022 року. Проте з апеляційною скаргою остання звернулася лише 09 січня 2023 року, тобто по закінченню 10-денного терміну, навіть рахуючи з дати ознайомлення зі змістом постанови суду першої інстанції.

Таким чином, ОСОБА_1 пропустила строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, не навівши при цьому жодних поважних причини пропуску такого строку з огляду на її належне повідомлення судом про дату, час та місце розгляду справи, на підтвердження чого у справі містяться відповідні докази.

Окрім того, ОСОБА_1 достеменно знала про результат розгляду справи та зміст оскаржуваної постанови ще 21 грудня 2022 року.

Про жодні причини, які б завадили ОСОБА_1 подати апеляційну скаргу вчасно, у поданій заяві не зазначено.

Таким чином, за обставин, коли апеляційну скаргу подано поза межами встановленого статтею 294 КУпАП строку та не зазначено жодних поважних причин пропуску такого строку, у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року - вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Кравець