Справа № 932/1879/23
провадження № 3/932/1222/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року в м. Дніпро суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Сікора О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною третьою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 151390 від 05 лютого 2023 року уповноваженою особою визначено, що 05 лютого 2023 року о 20.25 год. ОСОБА_1 , в м. Дніпро по просп. Богдана Хмельницького, в районі будинку № 63, керував транспортним засобом марки ВАЗ 111 730, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9а) Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора Драгер ARHK-0520, результат огляду позитивний 2,18 ‰.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності на судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Заяви про відкладення судового засідання подано не було. Наведене, враховуючи вимоги частини першої статті 268 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності особи, суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З наявних в розпорядженні суду матеріалів справи вбачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, було достовірно відомо про факт складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи в суді. Більш того, уповноваженою особою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення попередньо було визначено дату судового засідання, про яку під підпис повідомлено особі.

Також, при вирішені питання про розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить з того, що останньою не було подано до суду жодних клопотань, заяв, заперечень тощо. Таких відомостей немає і в документах, доданих до протоколу.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вказаного протоколу вбачається, що поліцейський кваліфікував дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 130 КУпАП, оскільки нею, як такою, яка вчиняла відповідні правопорушення двічі протягом року, було порушено вимоги пункту 2.9а) ПДР України, а отже доведенню підлягає відповідний склад адміністративного правопорушення, який полягає, зокрема, у доведенні обставин щодо:

керування особою транспортним засобом;

вчинення особою одного з правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП;

накладення на особу адміністративного стягнення за відповідні правопорушення двічі протягом року на момент такого керування;

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення суду були надані та ним досліджені такі матеріали:

протокол про адміністративне правопорушення від 05 лютого 2023 року серії ААД № 151390 відповідно до якого уповноваженою особою викладена суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин;

рапорт від 05 лютого 2023 року відповідно до якого інспектор зазначив, про зупинення вказаного транспортного засобу під керуванням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проходження нею огляду на стан алкогольного сп`яніння та отриманий результат 2,18 ‰, та складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 130 КУпАП та частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зокрема, вказано результат 2,18 ‰ з яким особа погодилася;

чек отриманий за допомогою пристрою Drager від 05 лютого 2023 року, де вказано про 2,18 ‰, а тест пройдено 05 лютого 2023 року о 20:39 год.;

картку обліку адміністративного правопорушення від 08 лютого 2023 року та постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2022 року № 932/4049/22, відповідно до якої ОСОБА_2 було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на три роки, за частиною другою статті 130 КУпАП, яка набрала законної сили 30 серпня 2022 року.

відеофайл № 470702, 474357 відповідно до якого було зафіксовано факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності транспортним засобом, проходження нею огляду на стан алкогольного сп`яніння, згоду з отриманим результатом.

Вказаними доказами не доведено вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні зазначеного правопорушення.

Так, із вказаних матеріалів суд встановив, що дійсно особа, яка притягається до адміністративної відповідальності 05 лютого 2023 року о 20.25 год. в м. Дніпро по просп. Богдана Хмельницького, в районі будинку № 63, керувала транспортним засобом марки ВАЗ 111 730, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (результат огляду позитивний 2,18 ‰), будучи такою, яка вчинила правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП протягом року (притягнута до відповідальності за частиною другою статті 130 КУпАП)

Однак суду не надано доказів того, що вказана особа двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Рапорт інспектора, даних, що мають значення для з`ясування відповідних обставин не містить та за своєю юридичною природою не може підтвердити відповідні факти, а відомості, що містяться в картці обліку адміністративного правопорушення, разом з постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2022 року № 932/4049/22 підтверджують лише один випадок вчинення відповідного правопорушення протягом року.

Після ознайомлення зі змістом відео суд встановив, що поліцейський робить висновок щодо необхідності кваліфікації дій особи за частиною третьою статті 130 КУпАП на тій підставі, що особа вже була притягнута до відповідальності за частиною другою статті 130 КУпАП протягом року, проте такий підхід не відповідає вимогам закону, адже з`ясуванню підлягають обставини саме щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за два окремих правопорушення визначених у частині третій статті 130 КУпАП протягом року.

Постанова Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2022 року № 932/4049/22 містить дані про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за правопорушення у виді керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що мав місце 14 липня 2022 року. При цьому, кваліфікація дій особи за частиною другою статті 130 КУпАП мала місце виходячи із вчинення особою повторного правопорушення протягом року, що передував 14 липня 2022 року.

В даній справі з`ясуванню підлягають обставини щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення протягом року, що передував 05 лютого 2023 року.

Суду не надано доказів того, що протягом вказаного періоду часу особу, яка притягається до адміністративної відповідальності було двічі піддано адміністративному стягненню за правопорушення визначені частинною третьою статті 130 КУпАП, а відтак, за умови доведення факту однієї повторності дії ОСОБА_1 підпадають під кваліфікацію за частиною другою статті 130 КУпАП.

Тобто, за для можливості притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності його дії мають бути перекваліфіковані.

Але суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так само, чинним КУпАП не передбачено повноважень суду для зміни кваліфікації дій особи, адже це суперечитиме наведеним засадам здійснення правосуддя.

Так, частиною першою статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до частини другої статті 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями частини третьої статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення частини третьої статті 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення, відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20. Вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Висновки викладені Європейським судом справедливості у відповідності до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державною Україна.

Таким чином, оскільки суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення відображену в протоколі, перекваліфіковувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення щодо обставин визнаних судом недоведеними, а учасниками провадження їх надано не було, слід виснувати про вичерпання судом усіх визначених законом можливостей щодо збору доказів, а отже наявності підстав для розгляду справи за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження, а отже провадження у справі належить закрити відповідно до пункту 1 статті 247, пункту 3 частини першої статті 284 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу на те, що усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень, що чиняться у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які б перешкоджали розповсюдженню таких дій, проте, саме необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), зобов`язує суд при розгляді справи та визначення винної особи керуватись, в першу чергу, засадами верховенства права, які покликані забезпечити, насамперед, сучасний правопорядок України в цілому.

Керуючись статями 24, 27, 33, 283, 284 КУпАП, а також іншими наведеними положеннями законодавства, суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 151390 від 05 лютого 2023 року закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: _______________ О.О. Сікора