Єд. унік. № 243/3348/22
Провадження № 3/243/93/2023
ПОСТАНОВА
Іменем України

15 лютого 2023 року
Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Краматорського РУП № 4 ГУНП у Донецькій області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
06.12.2022 року, о 23-30 год. у м. Слов`янськ по пров. Миколи Богуна, б.39 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці). Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушивши п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та за участі його представника - адвоката Прокопцева С.В. Провину не визнав.
Представник правопорушника, адвокат Прокопцев С.В. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. На обґрунтування заявлених вимог адвокат зазначив, що у справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відеозапис, зроблений за допомогою телефону, не можуть бути доказами по справі. Крім того, зі змісту відеозапису не можна зробити висновок, що особа, яка керувала автомобілем, є саме ОСОБА_1 . Так, у першій частині відеозапису особа, яка виходить за керма автомобіля, не одягнута в верхній одяг, а ОСОБА_1 був одягнутий у куртку та шапку, що видно з інших частин відеозапису. Звернув увагу суду на той факт, що в протоколі та на відеозапису відсутні відомості про свідків, участь яких є обов`язковою під час процедури проходження огляду на алкогольне сп`яніння.
В судовому засіданні представник правопорушника - адвокат Прокопцев С.В. просив закрити провадження у справі, посилаючись на обставини, що викладені у клопотанні. Після цього до наступного судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Суд, вислухавши доводи та заперечення адвоката Прокопцева С.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив наступне.
Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Аналіз вищевказаних норм законодавства доводить суду, що законодавець чітко визначив вичерпний перелік підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, і кожна ця обставина як окрема так і у сукупності з іншими є по суті складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 279736 від 07.12.2022 року; відеоматеріалами з відео реєстраторів та мобільного телефону працівника патрульної поліції, якими зафіксовано обставини виявленого правопорушення та відомості про які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Заперечення адвоката Прокопцева С.В. суд не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Суд не вбачає порушення вимог Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєтраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, через те, що відеозапис вівся не на бодікамеру, а на приватний телефон працівника поліції, оскільки, відомості про пристрій, на якій велась запис занесені до протоколу про адміністративне правопорушення, як і відомості про відереєстратор, тобто фіксування зазначених подій могло здійснюватися не на бодікамеру, а на мобільний телефон інспектора поліції з технічних причин.
Відображення подій з відеореєстратора послідовно продовжилось на відеозаписі з телефону, тобто події, які мали місце 06.12.2022 року та поставлені у провину ОСОБА_1 , відбувалися та фіксувалися у хронологічній послідовності, на них зафіксовано відмову водія від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння та зафіксовано, як поліцейським неодноразового пропонувалося правопорушнику пройти огляд, зафіксовано роз`яснення прав, наслідків відмови і повідомлення про складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На відеозаписах ОСОБА_1 неодноразово повідомляє, що працівники патрульної поліції його зупинили незаконно, що він їздив на бойове завдання та на ремонт автомобіля, а тепер приїхав додому і стоїть перед своїм домогосподарством, тобто не заперечує, що саме він керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_3 .
Окрім того, зміст відеозапису надає суду достатньо підстав вважати, що саме ОСОБА_1 , виходив з за керма автомобілю. Так, кваліфікуючи ознаки: стать, вік, структура тіла, зачіска, характерний одяг (військовий одяг, специфічна сумка через плече та ін) особи, що перебувала за кермом, повністю ідентичні зовнішньому виду ОСОБА_1 .
Заперечення адвоката про розбіжності у одязі вищевказаних осіб, не приймаються судом до уваги, оскільки вочевидь є висновок, що ОСОБА_1 після зупинки автомобіля одягнув верхній одяг.
Тобто, надані до суду відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Щодо доводів адвоката Прокопцева С.В. про відсутність свідків адміністративного правопорушення та їх відсутність при складанні протоколу про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне
16.02.2021 року Верховною радою України прийнято закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №2695, яким редакція ч. 2 ст. 266 КУпАП змінена наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Словосполучення в законі «огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння….» охоплює повністю процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тобто як фіксацію огляду так і фіксацію процедури відмови водія від огляду.
Тож, після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису.
Також доречним буде зазначити, що залучення працівником патрульної поліції свідків до складання протоколу про адміністративне правопорушення було неможливим, оскільки в період воєнного стану діє комендантська година, під час якої жителі не можуть перебувати на вулиці та у громадських місцях без спеціального пропуску. На території м. Слов`янська Донецької області дія комендантської години починається з 21 години 00 хвилин та триває до 05 години ранку наступної доби.
Зміст відеозапису надає можливість чітко встановити, що працівниками поліції процедура була дотримана, ОСОБА_1 чітко та однозначно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому, суд вважає, що наявність чи відсутність свідків цієї події, ні яким чином не впливатиме на суть та доведеність вчиненого правопорушення.

Таким чином, суд вважає доведеним факт не виконання ОСОБА_1 вимог п. 2.5. ПДР України, а тому, провина останнього у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Таке стягнення на думку суду буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.
На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», правопорушник звільняється від сплати судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 280, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на рахунок отримувача: UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів, з дня її проголошення.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області Д.В. Воронков