ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 673/549/22

Провадження № 33/4820/81/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Цугеля А.В.

прокурора Загродської Л.І.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Богача А.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Козиряни Кельменецького району Чернівецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює в КНП «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня» на посаді лікаря, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Постановою судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. та постановлено стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Відповідно до зазначеної постанови суду, ОСОБА_1 з 29.08.2019 обіймав посаду керівника КП «Деражнянська ЦРЛ». Рішенням Деражнянської міської ради № 8 від 14.01.2021 було змінено назву вищевказаного закладу охорони здоров`я на KHП «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня» Деражнянської міської ради Хмельницької області. В свою чергу, згідно розділу 4.1. Статуту КНП «Деражнянська МБЛ» є юридичною особою публічного права.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, а відтак ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного лікаря КНП «Деражнянська МБЛ» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Так, реалізуючи повноваження керівника КНП «Деражнянська МБЛ» ОСОБА_1 усупереч публічному інтересу надав перевагу приватному обумовленому бажанням покращити матеріальне становище на майбутнє свого сина, який є «близькою особою» згідно зі статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції», видав наказ № 10-п §1 «Про прийняття на l,0 ст. рентгенолаборанта КНП «Деражнянська МБЛ» ОСОБА_2 », який є сином останнього.

Отже, приватний інтерес ОСОБА_1 превалював над публічним інтересом, у зв`язку з чим між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями виникла суперечність.

Таким чином, видавши наказ № 10-п §1 «Про прийняття на 1,0 ст. рентгенолаборанта КНП «Деражнянська МБЛ» ОСОБА_2 » у ОСОБА_1 була наявна суперечність між приватним інтересом та його службовими повноваженнями, яка реально вплинула на об`єктивність та неупередженість прийняття ним вищевказаного рішення, що в розумінні Закону України «Про запобігання корупції» є реальним конфліктом інтересів.

19.02.2021 між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями виник реальний конфлікт інтересів, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень.

Тож, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні дій в умовах реального конфлікту інтересів керівник КНП «Деражнянська МБЛ» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки 01.12.2022 не зміг брати участь у судовому засіданні, направив клопотання про його відкладення, після чого не отримав нову дату судового засідання. Натомість, 26.12.2022 дізнався від свого захисника Богача А.А., що судовий розгляд справи завершений 01.12.2022, а 26.12.2022 захисник отримав належним чином завірену копію судового рішення.

Зазначив, що рішення було ухвалено та проголошено його резолютивну частину 01.12.2022. Окрім того, суд вказав, що повний текст рішення буде виготовлено 06 грудня 2022 року, але фактично це сталося 26 грудня 2022 року, та ОСОБА_1 отримав належним чином завірену копію судового рішення від захисника 26 грудня 2022 року.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що, на його думку, постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки винесена всупереч чинного законодавства, тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що наприкінці грудня 2020 - початку січня 2021 року виникла нагальна необхідність у розгортанні додаткових ліжок в інфекційному відділенні КП «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня», тому керівником в особі ОСОБА_1 було вжито невідкладних заходів щодо упорядкування штатного розпису та його затвердження. Тож, з кінця січня по кінець лютого 2021 року у КП «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня» була створена вільна посада (робоче місце), на яку могла бути працевлаштована особа, яка була вільна до зайняття будь-ким із бажаючих.

Наголошує, що 18 лютого 2021 року ОСОБА_2 (син ОСОБА_1 ) за направленням Деражнянської районної філії Хмельницького обласного центру зайнятості прибув до медичного закладу для зайняття вакантної посади, надав у відділ кадрів направлення, особисті документи, написав заяву про прийняття на роботу, як особа, яка реалізує своє конституційне право на працю. У подальшому пройшов огляд комісії лікарів, до складу якої керівник КП «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_1 не входить.

Після чого, 19 лютого 2021 року на підставі переданих керівнику КП «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_1 документів, за відсутності інших кандидатів на вакантну посаду, за повної відсутності реального та потенційного конфлікту інтересів, за наявності виробничої необхідності, викликаної пандемією COVID-19, ОСОБА_1 прийняв рішення про прийняття ОСОБА_2 на посаду рентгенолаборанта КП «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня» з 22 лютого 2021 року.

22 лютого 2021 року ОСОБА_1 письмово повідомив голову Деражнянської міської ради, як належного суб`єкта, шляхом ініціації подання про застосування процедури зовнішнього контролю при здійсненні повноважень при конфлікті інтересів у зв`язку з прийняттям сина на роботу в КП «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня», однак жодного повідомлення про ініціацію чи результати застосування процедури зовнішнього контролю щодо суті подання, чи інші рекомендації не надавалися.

Відтак, перелічені вище факти судом першої інстанції не досліджувалися, внаслідок чого, на думку ОСОБА_1 , висновки суду є помилковими, рішення ухвалено не об`єктивно, без належного дослідження всіх обставин справи, за відсутності доказів, які б підтверджували наявність реального конфлікту інтересів, з порушеннями права особи на безпосередню участь у судовому розгляді.

У доповненнях до апеляційної скарги захисник Богач А.А. наголошує, що суд розцінив заявлені клопотання ОСОБА_1 та його захисника про відкладення судових засідань як намагання ухилитися від відповідальності, що не відповідає дійсності, оскільки причини відкладення були об`єктивними: необхідність ознайомитися з матеріалами справи та поданням судових пояснень, погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 та його захисника.

Вважає, що суд мав врахувати характеристику особи ОСОБА_1 , а саме те, що він неодноразово нагороджувався за особистий вклад у роботу КНП «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня» та за високий професіоналізм.

При ухваленні рішення судом не досліджувалися наступні обставини:

-причини введення додаткової посади, а саме, створення оптимальних умов для діагностики та надання медичної допомоги хворим на COVID-19;

-той факт, що введена посада відноситься до посад із позначкою «шкідливі умови праці»;

-питання кількості кандидатур на вказану посаду, тобто факт того, що інших кандидатур на зайняття цієї посади не було;

- ОСОБА_2 був направлений до КНП «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня» від Деражнянської філії Хмельницького обласного центру зайнятості.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Богач А.А.підтримали доводи поданої апеляційної скарги, просили скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, посилаючись на підстави, зазначені в апеляційній скарзі, а також наголошували, що рентгенолаборант не перебуває у прямому підпорядкуванні головного лікаря.

Прокурор просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, на її думку постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , його захисника Богач А.А., думку прокурора, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить поновити строк на оскарження постанови. На обґрунтування зазначає, що не був присутнім у судовому засіданні 01.12.2022 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього (а/с 135-138), судове рішення постановлено 01.12.2022 року у його відсутність, при цьому, він завчасно подав до суду клопотання про відкладення судового розгляду з 01.12.2022 на іншу дату через хворобу, яка потребувала стаціонарного лікування (а/с 133-134).

26 грудня 2022 року апелянт дізнався від захисника Богача А.А., що судовий розгляд завершений 01.12.2022, копія судового рішення вручена адвокату 26 грудня 2022 року (підтверджується розпискою, яка міститься у матеріалах справи а/с 148)).

ОСОБА_1 зауважує, що у резолютивній частині постанови вказувалося, що повний текст рішення буде складено не пізніше 06 грудня 2022 року. У той же час, у повному тексті постанови зазначається, що фактично повний текст складений та проголошений 26 грудня 2022 року (а/с 141-144).

На підставі статей 289 та 294 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

У свою чергу, порушення права сторони на участь у розгляді її справи являє собою порушення права на справедливий розгляд справи судом, яке захищено згідно пункту 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи викладене вище, а також, що ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні 01.12.2022 року при розгляді справи про адміністративне порушення за ч.2 ст. 172-7 КУпАП, розгляд справи відбувся у його відсутність та відсутність його захисника, резолютивна частина постанови оголошена 01.12.2022 року, в якій вказувалося, що повний текст рішення буде складено не пізніше 06 грудня 2022 року, тоді як повний текст складено та проголошено 26.12.2022 року, як зазначено у повному тексті постанови,вважаю, що за таких обставин ОСОБА_1 був позбавлений можливості належно здійснювати свій захист, тому його клопотання підлягає задоволенню, причини пропуску строку оскарження є поважними, строк на апеляційне оскарження постанови судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП України, має бути поновлений.

Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Суд першої інстанції проводив судове засідання без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, які були належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, захисник ОСОБА_2 подав до суду клопотання про відкладення судового розгляду з 01.12.2022 на іншу дату через хворобу ОСОБА_1 , який потребував стаціонарного лікування, додавши відповідну довідку з лікарні (а/с 134).

Апеляційний суд не може погодитися з таким рішенням суду першої інстанції, зважаючи на те, що частина 2 статті 268 КУпАП встановлює імперативну необхідність присутності при розгляді справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 172-7 КУпАП, а у разі ухилення від явки на виклик судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути піддано приводу. Однак, суд першої інстанції, без вжиття заходів для забезпечення явки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянув справу у її відсутність.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ч.1 ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тощо.

Порушення зазначеної норми адміністративного закону є суттєвою, яке тягне безумовне скасування судового рішення.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. За наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційна інстанція скасувавши постанову має право закрити провадження по справі або прийняти нову постанову.

Розглянувши по суті адміністративну справу щодо ОСОБА_1 приходжу до таких висновків.

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами статей 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме статей 9 та 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 29.08.2019 року обіймає посаду керівника КП «Деражнянська ЦРЛ». 14.01.2021 рішенням Деражнянської міської ради № 8 було змінено назву вищевказаного закладу охорони здоров`я на KHП «Деражнянська МБЛ» Деражнянської міської ради Хмельницької області, яке у свою чергу, згідно з розділом 4.1. Статуту КНП «Деражнянська МБЛ» є юридичною особою публічного права (а/с 11-18, 21-28).

Так, реалізуючи повноваження керівника КНП «Деражнянська МБЛ» усупереч публічному інтересу ОСОБА_1 надав перевагу приватному і видав наказ № 10-п §1 від 19.02.2021 року «Про прийняття на l,O ст. рентгенолаборанта КНП «Деражнянська МБЛ» ОСОБА_2 », який є його сином (а/с 9, 29-30, 119).

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014, з наступними змінами, посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, а відтак ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного лікаря КНП «Деражнянська МБЛ» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Видавши наказ № 10-п §1 від 19.02.2021 «Про прийняття на 1,0 ст. рентгенолаборанта КНП «Деражнянська МБЛ» ОСОБА_2 » у ОСОБА_1 була наявна суперечність між приватним інтересом та його службовими повноваженнями, яка реально вплинула на об`єктивність та неупередженість прийняття ним вищевказаного рішення, що в розумінні Закону України «Про запобігання корупції» є реальним конфліктом інтересів. Такі дії підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАПпідтверджується доказами, наявними в матеріалах справи та дослідженими в ході апеляційного розгляду, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 90 від 06.06.2022 (а/с 2);

-рапортом старшого оперуповноваженого Савіцького Р.Ю. від 06.06.2022 року щодо виявлення вказаного адміністративного правопорушення (а/с 7);

-витягом з наказу № 10-п §1 від 19.02.2021 «Про прийняття на 1,0 ст. рентгенолаборанта КНП «Деражнянська МБЛ» ОСОБА_2 » (а/с 9, 119);

-поданням голові Деражнянської міської ради ОСОБА_3 від 22.02.2021 № 211 щодо застосування процедури зовнішнього контролю (а/с 10);

-контрактом від 29.08.2019, у п.п. 2 п. 2.2. Розділу 2 якого визначено, що керівник (лікарні) зобов`язується забезпечувати раціональний добір кадрів згідно з затвердженим у встановленому порядку штатним розписом, тощо (а/с 11-18);

-посадовою інструкцією рентгенолаборанта флюорографічного кабінету від 06.09.2019 № 181, згідно з п.7.1 Розділу 7 якої лаборант підпорядковується в своїй діяльності головному лікарю (а/с 19-20);

-статутом КНП «Деражнянська МБЛ» Деражнянської міської ради від 14.01.2021 року, згідно з п. 1.3 Розділу 1 якого власником майна підприємства є Деражнянська міська територіальна громада, органом управління - Деражнянська міська рада (а/с 21-27), а також іншими наявними у справі документами.

Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією стосовно ОСОБА_1 та додані до нього письмові докази складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Положення частини 2 статті 172-7 КУпАП передбачає, що відповідальність настає у випадку вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Зазначена норма є бланкетною, і вона лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП. У нашому випадку такий нормативно-правовий акт - це Закон України «Про запобігання корупції».

Положенням статті 3 цього закону визначено перелік суб`єктів, на яких поширюється його дія, і посада ОСОБА_1 (головний лікар КНП «Деражнянська МБЛ») є серед таких.

У відповідності з вимогами частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення будь-якого можливого виникнення конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

В статті 1 наведеного Закону міститься визначення термінів, наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

пряме підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням;

правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Положення статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» надає визначення: близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Відтак, в ході розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією встановлено, що ОСОБА_1 19 лютого 2021 року видав наказ № 10-п §1 «Про прийняття на 1,0 ст. рентгенолаборанта КНП «Деражнянська МБЛ» ОСОБА_2 », який є його сином, тим самим вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересіві як наслідок порушив вимоги статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує, що його син ОСОБА_2 прибув до медичного закладу для працевлаштування за направленням Деражнянської районної філії Хмельницького обласного центру зайнятості від 18 лютого 2021 року (а/с 117), 22 лютого 2021 року ОСОБА_1 письмово повідомив голову Деражнянської міської ради, як належного суб`єкта, шляхом ініціації подання про застосування процедури зовнішнього контролю при здійсненні повноважень при конфлікті інтересів у зв`язку з прийняттям сина на роботу до КП «Деражнянська міська багатопрофільна лікарня», однак вважаю ці доводи такими, що не спростовують вину ОСОБА_1 з огляду на наступне.

ОСОБА_1 не звинувачують у неповідомленні у встановлених законом випадках та порядку про наявність реального конфлікту інтересів, за що настає відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП, протокол щодо нього складено за ч.2 ст.172-7 КУпАП - за вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видання наказу про прийняття на роботу близької особи - свого сина.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку з виконанням повноважень близьким їм особам.

Вимогами частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Щодо доводів апеляційної скарги та доповнень до неї про направлення ОСОБА_2 Деражнянською районною філією Хмельницького обласного центру зайнятості зазначу, що керівник установи має право самостійно приймати рішення щодо прийняття особи на роботу чи відмову у такому прийнятті, а направлення з центру зайнятості не є безумовною підставою для прийняття на роботу.

Така думка узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у рішенні від 4 лютого 2021 року по справі №161/15476/19.

Також апеляційний суд взяв до уваги викладені ОСОБА_1 обставини введення додаткової посади у медичному закладі, характеристику посади рентгенолаборанта як такої, що відноситься до посад із позначкою «шкідливі умови праці», а також той факт, що інших кандидатур на зайняття цієї посади не було, однак зазначені доводи не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 та не спростовують факт порушення ним вимог частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», за порушення якої настає адміністративна відповідальність за частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 , що обставини справи свідчать про відсутність у його діях реального конфлікту інтересів, а тому слід закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного лікаря КНП «Деражнянська МБЛ» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, що не заперечується самим ОСОБА_1 .

Перебуваючи на посаді головного лікаря КНП «Деражнянська МБЛ» ОСОБА_1 19.02.2021 року в умовах реального конфлікту інтересів видав наказ про прийняття на посаду рентгенолаборанта КНП «Деражнянська МБЛ» свого сина - ОСОБА_2 , при цьому за посадою рентгенолаборант підпорядковується в своїй діяльності головному лікарю, тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», яка зобов`язує вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів та не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Вищенаведені докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме у вчиненні дій та прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини 4 статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З огляду на обставини справи, датою вчинення правопорушення слід вважати 19 лютого 2021 року (відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією), а днем виявлення вчиненого вище правопорушення - 06 червня 2022 року, тобто дату складання протоколу № 90 від 06.06.2022.

Таким чином, строк для накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , що становить шість місяців з дня виявлення правопорушення, сплив 06 грудня 2022 року, строк вчинення якого 19.02.2021 року. Цей строк не поновлюється і не продовжується.

З огляду на вищезазначене, cукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП,

Між тим, враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією 19 лютого 2021 року, яке було виявлене 06.06.2022 року, на час апеляційного розгляду строк накладення адміністративного стягнення сплив, з цих підстав провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КпАП України.

З огляду на наведене, апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню,в частині скасування постанови судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01 грудня 2022.

На підставі викладеного, керуючись ст. 285, 289, 247, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн., скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя