ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1952/22

Провадження № 3/293/9/2023

14 лютого 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (у с/з від 09.02.2023)

захисника Якимчук О.М.- ордер серії АМ № 1038266 від 21.12.2022

розглядаючи справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

16.11.2022 на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 000699, складений 14.11.2022 відділом поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 000699 від 14.11.2022 водій ОСОБА_1 , 14.11.2022 об 07 год. 20 хв. в смт Черняхів по вул. Житомирській, керував автомобілем ГАЗ- 24, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому мав ознаки алкогольного сп`яніння такі як: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоров"я відмовився на відеозапис нагрудної бодікамери, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення суд роз`яснив особі, яка притягається до адміністративної відповідальності права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні від 09.02.2023 ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав.

Пояснив, що 14.11.2022 приблизно біля 07:20 год., керував автомобілем ГАЗ-24 д.н.з. НОМЕР_1 , в смт Черняхові по вул. Житомирській, з непрацюючими стопами та був зупинений працівниками поліції, в результаті чого працівники поліції винесли постанову.

Пояснив, що не перебував під час керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі відмовився, оскільки поспішав на роботу. Вказує, що працівники поліції його не відсторонили від подальшого керування транспортним засобом, що на його думку, підтверджує факт перебування його в тверезому стані. Працівник поліції запропонував сходити попити кави та далі дозволив керувати автомобілем. Водночас, зауважив, що йому не роз`яснені його права. Разом з тим, надав пояснення про те, що пояснення у протоколі про адмінінстарвтине правопорушення "зобов"язуюсь не керувати авто напротязі доби, з порушенням згоден" написані ним власноруч, але під тиском працівників поліції, які погрожували вилучити автомобіль. Доводить, що копію протоколу про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів йому не вручено, а відеозапис був здійснений вже після складення протоколу.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи подане клопотання тим, що фабула правопорушення зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП та п.2.9 ф ПДР,а саме, що у протоколі про адміністративне правопорушення серія АББ № 000699 від 14.11.2022, зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як визначає ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому відповідальність ОСОБА_1 за діяння, зазначені в протоколі на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП виключається.

Протокол про адміністративне правопорушення не відображає всі обставини справи на не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду спільного Наказу №400/666 МВС та МОЗ України від 09.09.2009 «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме:

- обставини викладені в протоколі не відповідають дійсності, зокрема, відсутній опис документів, що долучаються до проткоолу про адмінністравтине правопорушення;

- обставини огляду ОСОБА_1 проведено з грубими порушеннями норм чинного законодавства і не може бути дійсним.

Захисник вказує, що в порушення вказаних вище нормативних актів була відсутня безперервна відеофіксація події. Вважає, що з фрагментарного відеозапису, видно, як працівник поліції наполягає на відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що вплинуло на подальший факт відмови ОСОБА_1 від такого проходження.

Доводить, що працівниками поліції порушені вимоги п.6 розділу ІІ Інструкції, який передбачає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння повинен проводитись в присутності двох свідків, яких відповідно до протоколу залучено не було.

В порушення норм п.10 Інструкції працівниками поліції було складено направлення про направлення водія ОСОБА_1 , на медичний огляд у найближчому медичному закладі, однак копія акту не була вручена ОСОБА_1 . Також не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення. Наголошує, що працівниками поліції не роз`яснені ОСОБА_1 права та не роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не відсторонено від подальшого керування транспортним засобом, а навпаки дозволено під наглядом працівників поліції подальший рух автомобіля.

Також звертає увагу, що пояснення ОСОБА_1 у протоколі написані під впливом працівників поліції.

За вказаних обставин, вважає, що докази у справі здобуті із порушенням закону, тому відсутні законні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності, відтак просить закрити провадження у справі.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 повідомив, що причини зупинки автомобіля ОСОБА_1 точно не пам`ятає. Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Пояснив, що водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Алкотест Драгер", на що він відмовився, пояснивши свою відмову тим, що поспішає на роботу. Після цього ОСОБА_1 запропоновано пройти такий огляд у найближчому медичному закладі, на що останній також відмовився, пояснивши свою відмову тим що поспішає на роботу. Вказав, що водія було попереджено про заборону подальшого керування транспортним засобом, та запропоновано залишити автомобіль на найблищій автозаправці.При цьому пояснив, що автомобіль було поставлено на автозаправці ОСОБА_1 під супроводом поліцейських та там і залишений. Зазаначив, що автмообіль ОСОБА_3 із заправки забрав на наступний день. Рух автомоібля на заправку було дозволено під наглядом поліцейського, оскільки автомобіль в упралінні мав особливості технічні.

Щодо небезперервного відеозапису пояснив, що технічна характеристика не дає можливості постійної роботи, оскільки потребує частої підзарядки.

Разом з тим заявив, що будь-якого тиску працівники поліції на ОСОБА_1 не чинили, права та обов"язки були роз`яснені, про що ОСОБА_1 розписався у протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки ОСОБА_4 , відмовився від проходження будь якого огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, тому копія акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не вручалась.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та захисника, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Продорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі- ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.3 цієї статті в разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п.7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як убачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі -ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 000699 від 14.11.2022 водій ОСОБА_1 , 14.11.2022 об 07 год. 20 хв. в смт Черняхів по вул. Житомирській, керував автомобілем ГАЗ- 24 , д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому мав ознаки алкогольного сп`яніння такі як: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку на місці зупинки транспортного засобу з використання спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоров"я відмовився на відеозапис нагрудної бодікамери, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 000699 від 14.11.2022 складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Тому доводи захисника про те, що фабула суті вчиненого правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП є хибними та такими, що не відповідають дійсності.

Обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 000699 від 14.11.2022 ( а.с. 2), копією постанови серії БАБ №635553 від 14.11.2022 року ( а.с. 3), диском з відеозаписом події (а.с. 6), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які наявні в матеріалах справи ( а.с. 4-5).

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського вбачається, що:

- працівниками поліції повідомлено повідомлено ОСОБА_1 , що в ході бесіди під час складення матеріалів про адміністративне правопорушення у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота;

- на запитання працівників поліції чи вживав спиртні напої ОСОБА_1 , відповів: " пив вчора " ;

- працівник поліції запропонував ОСОБА_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою наявного у них приладу, на що ОСОБА_1 відмовився. Після цього працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі, на що ОСОБА_1 також відмовився. При цьому ОСОБА_1 просив у працівників поліції вибачення та щоб не складали протокол;

- на питання ОСОБА_1 працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що наслідки відмови є такими самими як і керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння";

Тобто, з наявного відеозапису убачається факт фіксування про повідомлення водію про причини зупинки транспортного засобу, факт належної пропозиції поліцейськими пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, та зафіксовано відповідно факт відмови останнього від проходження такого огляду як на місці зупинки так і у найближчому медичному закладі. Також, відеозапис містить інформацію про роз`яснення ОСОБА_1 наслідків такої відмови.

При цьому суд звертає увагу, що на наявному віодезиписі події видно, що працівник поліції декілька разів пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння, на що ОСОБА_1 жодного разу не погодився та не заявив про готовність проходження такого огляду.

Крім того, суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 про те, що йому не роз`яснені права, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення міститься підпис про те, що гр. ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Вказаний протокол останній підписав без жодних зауважень, надавши при цьому пояснення про те що "зобов`язуюсь не керувати на протязі доби з порушенням згодний».

Також відомостями, наявними у протоколі про адмінінстарвтине правопорушення, а смае підпису ОСОБА_1 у графі " Підпис особи, яка притягається до адмінінстарвтиної відповідальності" спростовуються твердження ОСОБА_1 та його захисника щодо не отримання копії протоколу. У судовому засіданні ОСОБА_1 не заявляв про те, що підписи у протоколі належать не йому та не заявляв клопотань про призначення почеркознавчої ескпертизи.

Стосовно тверджень ОСОБА_1 про те, що під час відеозйомки говорив за вказівкою поліцейських, оскільки боявся вилучення транспортного засобу, то суд такі не приймає до уваги з огляду на наступне.

Під час розгляду справи судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівником патрульної поліції Ігнатчуком Ю.І. були дії упереджені при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Не встановлено під час розгляду справи підтверджуючих даних, які свідчать про те, що стосовно ОСОБА_1 з боку поліцейських були вчинені незаконні методи, примус чи упередженість - докази, які можуть підтвердити цей факт відсутні, їх стороною захисту не додано до матеріалів справи. До того ж, будь-яких заперечень щодо порядку процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у протоколі не зазначав. Із заявами про неправомірні дії чи порушення його прав під час спілкування з працівниками поліції та складання протоколу або з ініціативою щодо проведення службової перевірки до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

При цьому, за результатами перевірки відеофіксації даного правопорушення судом не виявлено ознак противоправних дій поліцейських щодо ОСОБА_1 .

В даному випадку, за встановлених обставин, суд вважає, що при складанні щодо ОСОБА_1 , протоколу про адміністративне правопорушення, порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП допущено не було.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 при можливій недовірі до працівників поліції при огляді на місці за допомогою приладу "Драгер", мав беззаперечну змогу скористатись своїм правом та пройти відповідний огляд саме у найближчому медичному закладі, довести свою позицію, разом з цим, відмовився від огляду, як на місці зупинки, так і у запропонованому працівниками поліції відповідному медичному закладі, який знаходиться у смт Черняхів, тобто у селищі, де відповідно був зупинений ОСОБА_1 .

Щодо доводів ОСОБА_1 та захисника в частині небезперервності відеофіксації даного правопорушення, то суд звертає увагу, що доказ, який міститься на оптичному диску, доданому до матеріалів справи, відеозапис саме факту пропонування пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку як на місці зупинки транспортного засобу так і у медичному закладі, що і підлягає встановленню під час розгляду даної справи є безперервним.

Суд звертає увагу, що в межах даного провадження встановлюється саме склад правопорушення у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписи в цій частині є належними та допустимими, оскільки на них зафіксована об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення в повному обсязі.

Суд погоджується, що увесь наданий відеофайл є небезперевним, однак зміст зафіксованого не дає сумнівів того, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки та у медичному закладі, запропонованому працівниками поліції відмовився.

Таким чином, суд вважає відеозапис відповідним п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 р. №1026.

Стосовно доводів сторони захисту щодо не відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом, то суд зазначає, що згідно п.1 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються, зокрема, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання.

Тобто, Інструкцією не визначено безальтернативної поведінки поліцейського у виді затримання та вилучення автомобіля у разі складення протоколу про адміністративне правопорушення. У такому разі водію роз`яснюється обов`язок подальшого не керування транспортним засобом, а на водія у свою чергу покладається обов`язок діяти згідно ЗУ "Про дорожній рух" та ПДР України, а саме не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Суд встановив, що поліцейським було роз"яснено обов"язок щодо подальшої заборони керування транспортним засобом, а ОСОБА_1 у свою чергу письмово підтверджено такий обов"язок у власноручних поясненнях , даних під час складання протоколу.

Також не заслуговують і на увагу заперечення захисника щодо відсутності двох свідків під час складення проткоолу, оскільки згідно імперативних приписів норм ч. 2 ст. 266 КУпАП,огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на те, що під час огляду ОСОБА_1 поліцейським були застосовані технічні засоби відеозапису, то присутність двох свідків є необов"язковою.

При цьому суд зауважує, що норми Закону посідають провідне місце в ієрархії нормативно-правових актів та мають вищу юридичну силу щодо підзаконних нормативно-правових актів, у даному випадку норми КУпАП мають вищу силу на нормами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП підтверджується доданими до матеріалів про адміністративне правопорушення доказами.

Заперечення ж ОСОБА_1 та його захисника суд розцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення.

При цьому ОСОБА_1 та його захиснику судом процесуальна можливість у надання доказів, проте жодних належних та допустимих доказів на спростування своєї вини до матеріалів справи додано не було.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно судової практики ЄСПЛ, «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністартивного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належними та допустими доказами "поза розумним сумнівом".

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 статті 130 КУпАП, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 34-35, 40-1, ч.1 ст.130, 245, 251, 252, 256, 266, 291, 294, 307,308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок)

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Повний текст постанови оголошений: 16.02.2023 об 14:00год.

Суддя Людмила ЛОСЬ