ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого Мухи Станіслава Ярославовича на постанову Красногвадійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

представника потерпілого Мухи С. Я.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Красногвадійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з вчиненням дій особою у стані крайньої необхідності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 151213 від 01 грудня 2022 року, 01 грудня 2022 року, о 09.00 год. у м. Дніпрі, на Ярмарковому узвозі біля будинку № 8, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Hyundai Sonata, номерний знак НОМЕР_1 , під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Закриваючи справу про адміністративне правопорушення, суд застосував положення стеттей 17, 18 КУпАП та зазначив, що, аналізуючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявну в матеріалах справи схему місця ДТП та фотознімки надані суду для огляду, дійшов висновку, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 були вчинені в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожувала життю та власності інших осіб, при чому ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, а заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода, оскільки людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3 Конституції України).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_1 . Визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження посилається на те, що суд першої інстанції потерпілого про час та дату судового засідання не повідомив, повістку не надіслав та після розгляду справи не направив копію постанови. Про наявність оскарженої постанови потерпілий дізнався від страхової компанії, 25.01.2023 особисто отримав копію постанови та подав апеляційну скаргу.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд дійшов помилкових висновків, що ОСОБА_1 перебував у стані крайньої необхідності, поклавши в основу рішення тільки його пояснення. Під час надання письмових пояснень працівникам поліції ОСОБА_1 не повідомляв про раптово виниклі перешкоди для його руху, про наявність інших автомобілів, а визнавав свою провину, без зауважень підписав протокол та схему місця ДТП на якій також відсутні перешкоди у вигляді припаркованих автомобілів. Потерпілий ОСОБА_2 також не зазначав працівникам поліції, що для автомобіля під керуванням ОСОБА_1 була створена перешкода, а саме, що з припаркованого автомобіля раптово вийшов водій і ОСОБА_1 , уникаючи наїзду на такого водія, вимушено виїхав на зустрічну смугу. Зазначає, що пояснення ОСОБА_1 щодо механізму заносу його автомобіля суперечить схемі місця ДТП. На думку представника потерпілого протокол, схема та письмові пояснення учасників ДТП підтверджують винуватість ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п. 12.1 ПДР в результаті чого сталось дане ДТП. Також зауважує, що ОСОБА_1 раніше скоював ДТП за що був притягнутий до відповідальності, тому стягнення у виді штрафу буде м`яким і просить позбавити його права керування транспортним засобом.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні представник потерпілого Муха С. Я. підтримав клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу і з підстав, викладених в скарзі та клопотанні, просив їх задовольнити. Також повідомив, що потерпілий ОСОБА_2 про час і дату судового засідання в апеляційному суді повідомлений належним чином і просив розглядати справу без його участі, але за участі його представника.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого, вважав, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав її необґрунтованості, а постанову суду вважав законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.

Потерпілий ОСОБА_2 про час та дату апеляційного перегляду повідомлений належним чином, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступних висновків.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржена постанова винесена 28 грудня 2022 року за відсутності потерпілого ОСОБА_2 . З матеріалів справи слідує, що повідомлення про виклик потерпілого суд першої інстанції йому не направляв, проте останній був повідомлений про судове засідання, яке проведено у час та дату зазначені в протоколі. За твердженням представника потерпілого копію постанови потерпілий отримав 25 січня 2023 року та 02 лютого 2023 року представник подав апеляційну скаргу, тобто з пропуском строку апеляційного оскарження.

Разом з тим, враховуючи, що потерпілий ОСОБА_2 був повідомлений про час та дату судового засідання в суді першої інстанції тільки поліцейськими, які зазначили це в протоколі, повідомлення про виклик останньому, на відміну від ОСОБА_1 , суд не направляв, копію оскарженої постанови потерпілий отримав, за твердженням в апеляційній скарзі 25 січня 2023 року, а також враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України щодо забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд, провівши повторний судовий розгляд справи, проаналізувавши зміст оскарженої постанови та докази наявні в матеріалах справи, встановив, що висновки суду першої інстанції, викладені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на доказах, які були ним дослідження, а рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, що в даному випадку є підставою для її скасування.

Приймаючи оскаржене рішення, суд першої інстанції вищевикладені положення закону не виконав належним чином та надав переваги при оцінці доказів поясненням ОСОБА_1 , залишивши поза увагою, що вони не підтверджуються іншими доказами у справі та його ж письмовими поясненнями, які він надавав одразу після ДТП.

Суд першої інстанції, дійшов висновку, що ОСОБА_1 діяв в умовах крайньої необхідності, оскільки як пояснив останній, на смузі його руху раптово виникла небезпека, а саме з припаркованого автомобіля вийшов водій і ОСОБА_1 , уникаючи наїзд на останнього здійснив маневр та виїхав на зустрічну смугу, його автомобіль занесло та сталось зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 .

Проте з такими висновками суд апеляційної інстанції погодитись не може та розцінює їх як такі, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, усні та письмові пояснення сторін, безпосередньо дослідивши докази, апеляційний суд встановив таке.

01 грудня року, о 09.00 год. у м. Дніпрі, на Ярмарковому узвозі біля будинку № 8, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Hyundai Sonata, номерний знак НОМЕР_1 , під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 151213 від 01 грудня 2022 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданими інспектору поліції, частково поясненнями ОСОБА_1 , які він надав в суді першої та апеляційної інстанції.

В матеріалах справи відсутні будь-які фотознімки на які посилався суд першої інстанції. На неодноразові запитання апеляційного суду до ОСОБА_1 щодо наявності фото- або відеодоказів в підтвердження своїх пояснень та які досліджував місцевий суд, останній апеляційному суду не надав.

Пояснення ОСОБА_1 в суді першої та апеляційної інстанції, що він скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням потерпілого внаслідок уникнення наїзду на іншу особу, не підтверджуються доказами у справі, не наголошував на цьому ОСОБА_1 і працівникам поліції. Також на схемі місця ДТП, яку підписав ОСОБА_1 без зауважень, не зафіксовано, що для руху ОСОБА_1 були перешкоди у вигляді припаркованих автомобілів з обох боків на ділянці дороги де відбулось ДТП.

Відповідно до ст. 17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та об`єктивні дані про існування такої небезпеки для водія ОСОБА_1 , окрім його пояснень, які він змінив в ході справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 порушень пункту 12.1 ПДР України, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди, тому дії останнього апеляційний суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги представника потерпілого є обґрунтованими, узгоджуються з матеріалами справи і підлягають задоволенню.

При вирішення питання про вид та розмір адміністративного стягнення, апеляційний суд, враховує положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, відповідно до яких, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує дорожню обстановку, яка склалась в день події ДТП, а саме погодні умови та ожеледь на дорозі, яка на переконання суду була супутнім фактором настання даного ДТП та вважає, що стягнення на ОСОБА_1 слід накласти у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_3 задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу представника потерпілого Мухи Станіслава Ярославовича задовольнити частково.

Постанову Красногвадійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун