ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №644/1830/22 Головуючий 1 інстанції: Клименко А.М.
Провадження №33/818/208/23 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Люшні А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 січня 2023 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Також стягнено зі ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що 12 листопада 2022 року об 11 годині 15 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі будинку № 116 по вул. Мир в м. Харкові, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності маневру та допустив зіткнення з автомобілем «SHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальні збитки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, та прийняте нове рішення. В обґрунтування свого апеляційного прохання апелянт послався на те, що схема ДТП, яка була складена на місці суттєво відрізняється від тієї, яка міститься в матеріалах справи, а саме датується 12.11.2012 роком, а також на ній відсутній залізничний переїзд. Наголосив, що суд першої інстанції не прийняв до уваги відео матеріал, який він не зміг долучити з технічних причин, який підтверджує, що схема ДТП, яка була складена на місці, не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначив, що він не порушував ПДР України, оскільки здійснював поворот з увімкненим сигналом повороту. На думку апелянта саме громадянин ОСОБА_2 порушив ПДР України, оскільки змінив траєкторію руху свого автомобіля та виїхав на зустрічну смугу без сигналу повороту.

Також указав, що суд при обранні йому виду стягнення не врахував, що у нього на утриманні перебуває хвора мати, яка є інвалідом першої групи, та двоє неповнолітніх дітей, а тому право керувати транспортними засобами для нього є життєво необхідним.

Дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, а тому справу було розглянуто за його відсутності.

Клопотання ОСОБА_3 про дослідження нових доказів, задоволенню не підлягає, оскільки в апеляційній скарзі не наведено жодних підстав, які б свідчили про обґрунтованість ненадання їх до місцевого суду.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 071255 від 12.11.2022 року (а.с. 1), в якому зафіксовані обставини порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР України, вчинення дорожньо - транспортної пригоди та її наслідки;

- схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.11.2022 року, з якої вбачається, що зіткнення автомобілів сталося на зустрічній полосі руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Положення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , стосовно меж проїжджої частини дороги, свідчить про зміну ним напрямку руху вліво з виїздом на полосу зустрічного руху (а.с. 2);

- фотографіями місця дорожньо - транспортної пригоди, якими підтверджуються обставини зіткнення автомобілів, зафіксовані на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди;

-письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_1 , відповідно до яких останній керуючи транспортним засобом «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи перед залізничним переїздом, вирішивши повернути ліворуч, увімкнувши лівий сигнал повороту, почав здійснювати маневр, після чого відчув зіткнення його автомобіля, з іншим (а.с.3).

-письмові пояснення ОСОБА_2 від 12.11.2022 року, відповідно до яких, останній керуючи транспортним засобом «SHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи перед залізничним переїздом, вирішив здійснити розворот, виїхав на зустрічну смугу та почав здійснювати маневр. В цей час автомобіль, який стояв по ходу руху здійснив виїзд на зустрічну смугу та врізався унього. (а.с. 4).

Судом також прийняті до уваги пояснення ОСОБА_1 , надані ним в судовому засіданні, який показав, що ДТП сталася у зв`язку з недотриманням правил дорожнього руху іншим учасником дорожньо - транспортної пригоди - водієм ОСОБА_2 , який у порушення вимог ПДР України здійснював обгін транспортних засобів, які стояли перед залізничним переїздом. Перед початком маневру він поглянув у ліве дзеркало заднього виду, але автомобіля під керуванням ОСОБА_2 не побачив. Звідкіля той з`явився, не знає, але допускає, що можливо виїхав з вул. Миру, здійснивши поворот ліворуч у бік залізничного переїзду

Таким чином, саме сукупністю вказаних вище доказів, та інших доказів, які містяться у матеріалах справи, підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, а не лише взятими окремо доказами.

Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Разом з цим, вищенаведеними доказами підтверджується той факт, що ОСОБА_1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, оскільки в момент здійснення маневру ОСОБА_1 водій автомобіля «SHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вже знаходився на зустрічній смузі.

Доводи ОСОБА_1 про наявність в діях ОСОБА_2 порушень ПДР України, не приймаються до уваги, оскільки судовий розгляд проводиться лише щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та лише в межах визначених протоколом про адміністративну відповідальність.

Посилання ОСОБА_1 на те, що схема ДТП, яка складена на місці не відповідає тій схемі, яка надана суду, як на істотне порушення, є безпідставними, оскільки відсутність на схемі ДТП, яка надана ОСОБА_1 залізничного переїзду не спростовує факту порушення ОСОБА_1 п.10.1 ПДР України.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про зазначення у схемі ДТП невірного року її складання, то наявність цієї описки не може свідчити про недопустимість, оскільки схема не суперечить іншим доказам, які містяться у матеріалах справи, та відображає фактичні обставини справи у достатньому обсязі.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на наявність у нього на утриманні хворої матері, яка є інвалідом першої групи, та двох неповнолітніх дітей, як на підставу можливості призначення йому більш м`якого за видом адміністративного стягнення, є необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції визначено зазначений вид адміністративного стягнення з урахування всіх наявних в матеріалах справи обставин, а також відноситься до дискреційних повноважень суду.

До того ж, ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження необхідності його матір`ю лікування чи інших заходів, пов`язаних з наявністю в неї інвалідності.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня