Провадження № 3/127/1540/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2023м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., дослідивши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 30.06.2022 близько 19.40 год. по вул. Пирогова 52 в м. Вінниці ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, мав хитку ходу, нечітку вимову, запах з порожнини рота.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. При цьому суд враховує, що про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення.

Вирішуючи питання щодо можливості здійснення судового розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною третьою статті 178 КпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою та в разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді міського суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Згідно з частиною першою статті 277-2 КпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини у справі (далі ЄСПЛ) «Пономарьов проти України», в межах якої Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за його відсутності на підставі наданих суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Зі змісту статті 278 КпАП випливає, що під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя, зокрема повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 245 КпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності із законом.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною третьою статті 178 КпАП, тобто розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, у разі вчинення зазначених дій особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу в громадських місцях у п`яному вигляді.

Відповідно до частини першої статті 221 КпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами, зокрема, частиною третьою статті 178, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно з частиною першою статті 222 КпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, передбачені зокрема частинами першою і другою статті 178 цього Кодексу.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 24 КпАП визначені види адміністративних стягнень, статтею 33 КпАП загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, а пунктом 1 частини першої статті 284 КпАП що адміністративне стягнення накладається виключно постановою.

Разом з тим, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належним чином завірені копії постанов, якими було б підтверджено факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою та другою статті 178 КпАП, протягом року.

При цьому суд вважає за доцільне зауважити, що на підставі постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2022 адміністративний матеріал був направлений на доопрацювання у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 ознак повторності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими для виконання. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Однак, всупереч вказаній нормі, вимоги зазначеної вище постанови Вінницького міського суду Вінницької області виконані не були, і адміністративний матеріал повторно з тими ж недоліками направлений до суду.

Суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці ЄСПЛ, зокрема, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

ЄСПЛ в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Отже, аналізуючи надані суду матеріали, суд вважає, що з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів (точніше їх відсутність) з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 178 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 278, 283 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченого частиною третьою статті 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: