Справа № 133/3342/21
Провадження № 33/801/4/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач: Береговий О. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

розглянув апеляційну скаргу адвоката Семенюк Тетяни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №084324 від 28 вересня 2021 року, в цей же день о 01:20 год. в м. Козятин по вул. Восьма Гвардійська водій керував автомобілем Шевроле «Авео» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголя з ротової порожнини, хитка хода, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився під запис на бодікамеру № 13050854, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 084324 від 28 вересня 2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу від 28 вересня 2021 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, до медичного закладу не доставлявся, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 28 вересня 2021 року, постановами про накладення адміністративних стягнень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №532105 від 28 вересня 2021 року, серії БАВ №532104 від 28 вересня 2021 року, серії БАВ №532103 від 28 вересня 2021 року, диском з відеозаписом.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, адвокат Семенюк Т.М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови просить її скасувати провадження в справі закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку заявника суд першої інстанції залишив поза увагою, те що працівники поліції не надали належні і допустимі докази (в тому числі відеозапис), яким зафіксовано факт керування ОСОБА_1 28 вересня 2021 року автомобілем Шевроле «Авео» д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, сторона захисту вказує, що ОСОБА_1 мав бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте працівники поліції не надали йому таку можливість.

26 січня 2023 року адвокат Семенюк Т.М. в інтересах ОСОБА_1 подала до Вінницького апеляційного суду через систему електронний суд клопотання (Вх. № ЕП 388) про витребування доказів і зупинення провадження у справі, та просила витребувати у в/ч НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) відомості про те, чи проходить ОСОБА_2 військову службу та строк її проходження (а.с. 130 133).

15 лютого 2023 року адвокат Семенюк Т.М. в інтересах ОСОБА_1 подала до Вінницького апеляційного суду через систему електронний суд клопотання (Вх. № ЕП 687) про зупинення провадження у справі, у зв`язку з тим, що 26 січня 2023 року в/ч НОМЕР_2 надала їй відповідь до якої приєднала витяг із наказу в/ч НОМЕР_2 від 20 червня 2022 року про зарахування ОСОБА_1 на військову службу (а.с.135-137).

20 лютого 2023 року сторона захисту повторно подала клопотання до Вінницького апеляційного суду через систему електронний суд (Вх. № ЕП 736) про витребування доказів з в/ч НОМЕР_2 чи проходить ОСОБА_1 військову службу, строк її проходження, чи перебуває він в зоні бойових дій.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні вищевказаних клопотань слід відмовити з наступних підстав.

26 січня 2023 року суд апеляційної інстанції направив до в/ч НОМЕР_2 запит про проходження ОСОБА_1 військової служби у в/ч НОМЕР_2 та строк її проходження (а.с134). 30 січня 2023 року до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого слідує, що воно вручено особі за довіреністю, про що свідчить її підпис (а.с.134). Однак по даний час відповіді від в/ч НОМЕР_2 по вказаному запиту суд апеляційної інстанції не отримав, з невідомих йому причин.

Крім того, слід зазначити, що постановою Вінницького апеляційного суду від 22 вересня 2022 року провадження за апеляційною скаргою адвоката Семенюк Т.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП зупинено до звільнення його з військової служби.

12 грудня 2022 року суд апеляційної інстанції направив запит до в/ч НОМЕР_3 про надіслання відомостей про продовження ОСОБА_2 військової служби. У відповідь на цей запит з в/ч НОМЕР_3 повідомлено, що ОСОБА_1 не значиться у списках особового складу даної військової частини станом на 27 грудня 2022 року.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 09 січня 2023 року поновлено провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Семенюк Т.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, зокрема, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року, з якого слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
Особиста присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ). При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).
Апеляційний суд приймає до уваги, що в апеляційному порядку оскаржується постанова Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і в апеляційній скарзі адвоката Семенюк Т.М. в інтересах ОСОБА_1 не ставиться питання про погіршення становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з чим участь цієї особи в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою.
Також слід зазначати, що особа, яка притягається до відповідальності та її захисник самостійно відповідно до принципу диспозитивності, вирішують питання щодо участі в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
Так, відповідно до клопотання сторони захисту про витребування доказів вона не заперечувала про розгляд справи 20 лютого 2023 року у її відсутність.
Таким чином, враховуючи вище наведене, а також практику Європейського Суду з прав людини, апеляційний суд вважає, що розгляд даної справи може бути продовжений без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Семенюк Т.М.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

При апеляційному розгляді встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №084324 від 28 вересня 2021 року, в цей же день о 01:20 год. в м. Козятин по вул. Восьма Гвардійська ОСОБА_1 керував автомобілем Шевроле «Авео» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголя з ротової порожнини, хитка хода, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, він відмовився під запис на бодікамеру № 13050854, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №084324 від 28 вересня 2021 року ОСОБА_1 відмовився від його підпису, не вказавши мотиви своєї відмови від підписання. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань останній не заявляв. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому були роз`яснені.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Так згідно з пунктом 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Отже, у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду водію надано право пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Проте, як вбачається з обставин справи та наявного відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Вказані дії останнього є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи заявника про те, що ОСОБА_1 мав бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте працівники поліції не надали йому таку можливість, спростовується відеозаписом з нагрудної камери (0000000__0029) згідно якого останній при свідках погодився проїхати в лікарню на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте через деякий час відмовився проходити освідування (0000000__0030).

Доводи апеляційної скарги, з приводу того, що суд першої інстанції залишив поза увагою, те що працівники поліції не надали належні і допустимі докази (в тому числі відеозапис), яким зафіксовано факт керування ОСОБА_1 28 вересня 2021 року автомобілем Шевроле «Авео» д.н.з. НОМЕР_1 , спростовується відеозаписом з нагрудної камери (0000000__0028), згідно якого останній вказав «що їхав в аптеку».

Крім того, як вбачається з наявного відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зафіксовано, що ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння та цього не заперечував.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд позбавив ОСОБА_1 можливості скористатися правовою допомогою в повному обсязі, апеляційний суд відхиляє, оскільки під час апеляційного перегляду здійснювала захист його прав адвокат Семенюк Т.М., яка реалізувала надані йому права.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Поряд з цим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Інші доводи апеляційної скарги носять формальний характер та на увагу не заслуговують.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Семенюк Тетяни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду О.Ю. Береговий