Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/690/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області А.А.Надопта, розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП України в Закарпатській області, щодо притягнення до адміністративної відповідальності-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючий, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за адміністративне правопорушення, передбачене ст.191 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №283241 від 28.01.2023р. громадянин ОСОБА_1 19.01.2023р., близько 12.30 години, залишив в бардачку власного автомобіля марки «Нива», р.н. НОМЕР_1 10 патронів марки «Hunter 23», 12- го калібру до гладкоствольної рушниці марки «HUGLU 104 А Р2900», номер дозвільного документу №142/21 від 08.07.2021р., чим порушив правила зберігання зброї.

Будучи належними чином повідомленим про час та місце розгляду справи у суді, в тому числі судовою повісткою ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився. Останній рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував (оголошення на Офіційному Веб-сайті Виноградівського районного суду), до суду не з`явився, клопотання про причини неявки до суду та відкладення розгляду справи не заявляв, а тому суд, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989р. про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу за його відсутності, що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Згідно до вимог ст.7 ч.1 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а у відповідності до вимог ст.245 цього закону завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст.33,280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд забов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопрушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, а відтак, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП, а справа підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.191 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів громадянами, які мають дозвіл органів внутрішніх справ на зберігання зазначеної зброї.

Згідно положень Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 21.08.98р. N622 зброя, яка належить громадянам, повинна зберігатися в місцях їх постійного проживання в міцних з надійними замками дерев`яних шафах або металевих ящиках, спеціально виготовлених дня зберігання зброї, в розібраному вигляді, розрядженому стані, зі спущеними курками, з замками куркової безпеки, окремо від бойових припасів. До зброї не повинні мати доступ сторонні особи, насамперед діти. За наявності трьох або більше одиниць зброї сейф (шафа) для її зберігання повинні бути обладнані охоронною сигналізацією, автономною або з виведенням на пульт централізованого нагляду органу внутрішніх справ.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.191 КУпАП, є суспільні відносини у сфері обігу й використання зброї.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні правил зберігання, носіння або перевезення вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку спеціальний (громадяни, які мають дозвіл на зберігання зброї); особливий (особи, яких вже було піддано адміністративному стягненню) (посилання про наявність дозволу, та коли, ким і на який період він був виданий в матеріалах справи відсутні).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Тобто діяння, вказане у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не передбачено у ч.1 ст.191 КУпАП, а значить і не містить у собі складу цього адміністративного правопорушення.

Разом з цим, вказана стаття передбачає відповідальність саме за порушення відповідних «Правил зберігання, носіння або перевезення зброї», тобто є бланкетною нормою і відсилає до нормативно-правового акту, що регулює певні правовідносини, однак уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №283241 від 28.01.2023р. взагалі не зазначено, які конкретні норми вказаних «Правил» (не вказано який пункт Правил чи Інструкції вона порушила і яких саме Правил чи Інструкції) не дотримані ОСОБА_1 , тобто в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №283241 від 28.01.2023р. не зазначено суть інкримінованого правопорушення, а формулювання обвинувачення у викладеній в протоколі формі не відповідає диспозиції і не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП.

Будь-яких доказів, з яких би вбачалося, що ОСОБА_1 порушив вимоги Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998р. №622, працівником поліції до суду надано не було.

Вищезазначені обставини виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП.

При цьому, суд повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість особи лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/оз від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п.4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи, що судом не встановлено наявності вказаних складових та події адміністративного правопорушення, саме в діях ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП, а тому не вбачається підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.191 КУпАП і провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,7,191,245, 247,251 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця, АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, потерпілим, його представником, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяА. А. Надопта