ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» лютого 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
у складі: головуючої судді Фаріонової О. М.

за участю секретаря Горковенко В. С.
прокурора Шевченка В. П.

захисника Титаренка Ю. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією

за апеляційною скаргою захисника Титаренка Ю. О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, з вищою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який працював до 03 серпня 2021 року директором ДП «ДГ «Зорі над Бугом», одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а провадження по справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , будучи директором ДП «ДГ «Зорі над Бугом» НААН України» та будучи суб`єктом на якого поширюється дія закону України «Про запобігання корупції, відповідно до п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», а також суб`єктом правопорушення, відповідно до примітки ст. 172-7 КУпАП, в порушенні п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції»», не вжив жодних заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив безпосереднього керівника чи інший визначений законом орган, у даному випадку Національну академію аграрних наук України, про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вчинення дій та прийняття рішення, а саме: укладання договорів з ТОВ «Агроюгсервіс-В», директором якого є його близька особа ОСОБА_2 мати онука ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , тобто особа з якою останній пов`язаний особистими та іншими позаслужбовими стосунками.

Так, між директором ДП «ДГ «Зорі над Бугом» ОСОБА_1 та директором ТОВ «Агроюгсервіс-В» ОСОБА_2 були укладені:
01.06.2020 договір оренди сільськогосподарської техніки №01/06-03 та договір оренди сільськогосподарської техніки №01/06-02;
17.06.2020 договір оренди сільськогосподарської техніки №17/06-01;
19.06.2020 договір оренди сільськогосподарської техніки №19/06-01;
04.01.2021 договір оренди вантажних автомобілів №04/01;
01.03.2021 договір оренди сільськогосподарської техніки №01/03 та договір оренди вантажних автомобілів №01/03;
01.04.2021 договір оренди вантажних автомобілів від №01/04-2, договір оренди сільськогосподарської техніки №01/04-1;
15.04.2021 договір оренди вантажних автомобілів №15/04, договір оренди сільськогосподарської техніки №15/04;
01.06.2021 договір оренди сільськогосподарської техніки №01/06/01.

Окрім того, як встановлено судом, ОСОБА_1 , будучи директором ДП «ДГ «Зорі над Бугом» НААН України» та будучи суб`єктом на якого поширюється дія закону України «Про запобігання корупції, відповідно до п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», а також суб`єктом правопорушення, відповідно до примітки ст. 172-7 КУпАП, в порушенні п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції»», вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: уклав договори з ТОВ «Агроюгсервіс-В», директором якого є його близька особа ОСОБА_2 мати онука ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , тобто особа з якою останній пов`язаний особистими та іншими позаслужбовими стосунками.

Так, між директором ДП «ДГ «Зорі над Бугом» ОСОБА_1 та директором ТОВ «Агроюгсервіс-В» ОСОБА_2 були укладені:
01.06.2020 договір оренди сільськогосподарської техніки №01/06-03 та договір оренди сільськогосподарської техніки №01/06-02;
17.06.2020 договір оренди сільськогосподарської техніки №17/06-01;
19.06.2020 договір оренди сільськогосподарської техніки №19/06-01;
04.01.2021 договір оренди вантажних автомобілів №04/01;
01.03.2021 договір оренди сільськогосподарської техніки №01/03 та договір оренди вантажних автомобілів №01/03;
01.04.2021 договір оренди вантажних автомобілів від №01/04-2, договір оренди сільськогосподарської техніки №01/04-1;
15.04.2021 договір оренди вантажних автомобілів №15/04, договір оренди сільськогосподарської техніки №15/04;
01.06.2021 договір оренди сільськогосподарської техніки №01/06/01.

Суддя визнав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а саме: неповідомлення особою у встановленому законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме: вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Разом з тим, суддя врахував, що на час винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, з дня виявлення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, щодо ОСОБА_1 пройшло більше шести місяців, то провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник Титаренко Ю. О. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Зазначив, що документи, надані стороною захисту свідчать, що ДП «ДГ «Зорі над Бугом» НААН України» створено не розпорядчим актом органу державної влади або місцевого самоврядування, а є самоврядною організацією, якою є Національна Академія аграрних наук України, тому в розумінні ст. 81 ЦК України, ДП «ДГ «Зорі над Бугом» не є юридичною особою публічного права.

Послався на вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», згідно якої суб`єктом корупційного правопорушення щодо конфлікту інтересів є особи, зазначені у п. 1, пп. "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону.

Вказав, що серед таких осіб у пункті першому не зазначено директорів державних підприємств. Так само, як і директор державного підприємства не є також особою, вказаною у пп. "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», тобто посадовою особою юридичної особи публічного права.

Вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

Також на думку захисника, немає належного підтвердження факту реального конфлікту інтересів при укладенні договорів оренди ОСОБА_1 з TOB «Агроюгсервіс-В». Директор останнього ОСОБА_4 є лише матір`ю онука ОСОБА_1 , а не його невісткою, як це необхідно для кваліфікації дій правопорушника.

Також додав, що суд, вказуючи на наявність реального конфлікту інтересів, вийшов за межі протоколів про адміністративне правопорушення, встановивши особисту зацікавленість та приватний інтерес ОСОБА_1 , хоча останньому інкримінувалося укладення договорів з ОСОБА_5 саме як невісткою, що судом не було взято до уваги.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши захисника Титаренка Ю. О. на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який вважав постанову судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив до таке.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у неповідомленні особою у встановленому законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а також у вчиненні дій та прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є правильними. Ці висновки суду ґрунтуються на належних та допустимих доказах, яким суддею надана належна правова оцінка.

Як вбачається з ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Обов`язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, може визнаватися корупційною, є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосередньо керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до диспозиції ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції". У даній статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Особистий інтерес - це користь, вигода, яка стосується (або цікавить) особу, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Диспозиція ст. 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність спеціального суб`єкта адміністративних правовідносин у разі неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність конфлікту інтересів. При цьому, враховано п. 2 примітки даного Закону у якій зазначено, що цій статті під конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.
Згідно з положеннями примітки до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, станом на 2020 рік по 03 серпня 2021 року ОСОБА_1 перебував на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Зорі над Бугом».

Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 81 ЦК України, юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, а згідно абз. 2 ч. 3 ст. 81 ЦК України, порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦК України, держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в Україні діють наукові установи державної, комунальної та приватної форм власності, які мають рівні права у здійсненні наукової, науково-технічної та інших видів діяльності. Наукова установа діє на підставі статуту (положення) чи іншого установчого документа, що затверджуються в установленому порядку. Національна академія наук України, національні галузеві академії наук утворюють, реорганізують, ліквідують наукові установи, що перебувають у їх віданні, з урахуванням норм Закону України "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук га статусу їх майнового комплексу".

Згідно ч. 2, 3 ст. 1 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», Національні галузеві академії наук є державними науковими організаціями України, які здійснюють фундаментальні дослідження, організовують, проводять та координують прикладні дослідження у відповідних галузях науки. Національна академія наук України, національні галузеві академії наук засновані на державній власності, фінансуються з Державного бюджету України, а також з інших, не заборонених законодавством України, джерел фінансування.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», Національні галузеві академії наук, здійснюючи повноваження з управління об`єктами майнового комплексу національних галузевих академій наук, забезпечують реалізацію прав держави як власника цих об`єктів, ефективно їх використовують та розпоряджаються цими об`єктами майнового комплексу у межах, визначених законодавством. Національні галузеві академії наук: за погодженням з Кабінетом Міністрів України створюють, реорганізовують, ліквідовують організації, що перебувають у їх віданні, виступають засновниками підприємств із змішаною формою власності, надають дозвіл організаціям, що віднесені до їх відання, на створення підприємств, до статутних фондів яких передаються належні їм майнові права; призначають (обирають) керівників наукових та науково-дослідних установ згідно із законодавством та діючими статутами національних галузевих академій.

Частиною першою статті 62 ГК України встановлено, що підприємство самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Главою 8 ГК України визначено поняття та порядок діяльності державних та комунальних унітарних підприємств.

Державне унітарне підприємство (стаття 73 ГК України) утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки і входить до сфери його управління.

Органами управління державного унітарного підприємства є:

- керівник підприємства, який призначається (обирається) суб`єктом управління об`єктами державної власності, що здійснює функції з управління підприємством, або наглядовою радою такого підприємства (у разі її утворення), є підзвітним органу, який його призначив (обрав);

- наглядова рада підприємства (у разі її утворення), яка в межах компетенції, визначеної статутом підприємства та законом, контролює і регулює діяльність керівника підприємства.

Згідно п. 3.1. статуту Державного підприємства «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин «Національної академії аграрних наук України», затвердженого 12.12.2019 Президентом Національної академії аграрних Наук України, підприємство «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин «Національної академії аграрних наук України», є державним комерційним унітарним підприємством, що діє на основі державної форми власності, як самостійний суб`єкт господарювання.

Отже, Державне підприємство «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин «Національної академії аграрних наук України», є юридичною особою публічного права.

Згідно ч. 3 ст. 65 ГК України, керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства, відповідно до статуту, є посадовими особами цього підприємства.

Таким чином, при визначенні посадових осіб юридичних осіб публічного права державних (унітарних комерційних, казенних) та комунальних підприємств слід керуватися частиною третьою ст. 65 ГК України, якою визначено перелік посадових осіб підприємства та статутом конкретного підприємства.

За такого, суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 будучи призначений директором підприємства «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин «Національної академії аграрних наук України», до 03.08.2021 був посадовою особою юридичної особи публічного права (т. 1 а. с. 124).

Тому доводи захисника Титаренка Ю. Ю. про те, що ОСОБА_1 не був посадовою особою юридичної особи публічного права, а отже на нього не розповсюджувались норми закону України «Про запобігання корупції», не є слушними.

Згідно п. 7.5 статуту Державного підприємства «Дослідне господарство «Зорі над Бугом» Інституту захисту рослин «Національної академії аграрних наук України» затвердженого 12.12.2019 Президентом Національної академії аграрних Наук України, директор підприємства призначається на посаду на конкурсній основі та звільняється з неї президентом Академії, відповідно до діючого законодавства. Контракт з директором підприємства укладається Національною академією наук України в особі її президента.

Отже, про наявність в нього реального конфлікту інтересів під час вчинення дій та прийняття рішення, а саме: укладання договорів оренди сільськогосподарської техніки в умовах конфлікту інтересів, ОСОБА_1 повинен був повідомляти Національну академію аграрних Наук України, чого він не зробив.

Те, що ОСОБА_1 уклав договори з ТОВ «Агроюгсервіс-В», директором якого є його близька особа ОСОБА_2 , яка є матір`ю онука ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , тобто особа з якою останній пов`язаний особистими та іншими позаслужбовими стосунками, підтверджується копіями договорів та копіями актів прийому передачі до даних договорів, долучених до протоколів про адміністративне правопорушення та листом про надання інформації Віце-президента Національної академії аграрних наук України (т. 2 а. с. 116).

Хоча відсутні докази того, що ОСОБА_2 є невісткою ОСОБА_1 , але наявні докази того, що ОСОБА_2 є матір`ю онука ОСОБА_1 ОСОБА_3 . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 , виданого 21.07.2020 Вознесенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

За такого, є правильними висновки суду першої інстанції, що ОСОБА_1 , при укладанні договорів оренди з ТОВ «Агроюгсервіс-В», мав особисту зацікавленість та приватний інтерес, зумовлений бажанням піклуватись про свого малолітнього онука, інтереси якого представляє його мати ОСОБА_2 , а отже із останньою ОСОБА_1 був пов`язаний особистими та позаслужбовими стосунками.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , як особа зазначена у п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», під час вирішення питання укладання договорів оренди з ТОВ «Агроюгсервіс-В», був зобов`язаний у своїй діяльності керуватися положеннями ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», та під час виникнення конфлікту інтересів, повинен був повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосередньо керівника, а також не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Суд вважає правильними висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у неповідомленні особою у встановленому законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а також у вчиненні дій та прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

З огляду на наведене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Титаренка Ю. О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а провадження по справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Фаріонова