Справа №: 307/850/19
Провадження № 3-в/307/1/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сойма М.М, з участю начальника Тячівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області Токаря В.В., особи, щодо якої розглядається подання ОСОБА_1 , розглянувши подання начальника Тячівського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області Токаря В. В. про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, призначеного постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2019 року по справі за № 307/850/19 у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

06 лютого 2023 року начальник Тячівського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області Токар В.В. звернувся в суд з поданням про вирішення питання про давність виконання постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Подання обґрунтовує тим, що 19 червня 2019 року до виконання Тячівським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області прийнято копію постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2019 року про накладення на громадянина ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 (Сто двадцяти) годин суспільно корисних робіт. 20 червня 2020 року громадянину ОСОБА_1 було надіслано листом виклик до Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області на 27 червня 2019 року, але на вказану дату зазначений вище порушник не з`явився. 02 липня 2019 року ОСОБА_1 повторно було надіслано виклик до Тячівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області на 12 липня 2019 року, на який він також не з`явився, в ході чого було з`ясовано, що ОСОБА_1 перебуває на заробітках в Київській області. 25 липня 2019 року ОСОБА_1 з`явився до Тячівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області, де з ним було проведено бесіду щодо роз`яснення порядку та умов відбування призначеного постановою суду адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, про наслідки, що настають в разі ухилення від відбування зазначеного вище стягнення, за результатами якої ОСОБА_1 підписано довідку про ознайомлення з порядком та умовами відбування зазначеного вище стягнення, з наслідками, що настають в разі ухилення від відбування даного виду стягнення передбаченими ст. 325 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Направлення для відбування вказаним вище порушником адміністративнго стягнення у виді суспільно корисних робіт Тячівським РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області було видано 25 липня 2019 року за № 39/4/2444-19. 15 серпня 2019 року до Тячівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області надійшло повідомлення з Тячівської міської ради (ОТГ) за № 04.14/937 від 14.08.2019 року про те, що ОСОБА_1 для виконання суспільно корисних робіт не з`являвся. В ході чого 24.10.2019 року до Тячівського районного суду Закарпатської області було скеровано справу про адміністративне правопорушення з дооформленням відносно громадянина ОСОБА_1 , однак постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2019 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КУпАП було закрито у зв`язку із закінченням строків для накладення адміністративного стягнення. Крім цього, за весь період виконання постанови суду за № 307/850/19 від 31 травня 2019 роки відносно громадянина ОСОБА_1 до суду скеровувались три рази справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183-2 КУпАП, однак, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП закривались у зв`язку із закінченням строків накладання адміністративного стягнення. Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить поняття строків давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, натомість, дані строки передбачені в Кримінальному кодексі України, зокрема у ст. 80 КК України, яка регламентує звільнення судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду. На підставі наведеного, начальник Тячівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області Токар В.В. просить суд вирішити питання про давність виконання постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2019 року та звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

У судовому засіданні начальник Тячівського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області Токар В.В. подання підтримав та просить таке задовольнити.

Особа, щодо якої розглядається подання ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечив.

Заслухавши думку учасників справи та дослідивши матеріали справи та подання, суддя приходить наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно до статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

У відповідності до ч.1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить поняття строків давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами- членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91)1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, КСУ у п.3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи, викладені у поданні, судом встановлено, що ОСОБА_1 не мав можливості виконати, накладене на нього адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, позаяк тривалий час був відсутній за місцем проживання та працював по найму в Київській області.

З часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, а саме з 31 травня 2019 року минуло більше ніж три роки.

Крім того, постановами Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 листопада 2019 року, 12 березня 2020 року та 30 грудня 2020 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183-2 КпАП України було закрито у зв`язку із закінченням строків для накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 з об`єктивних причин, його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 303, 304 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Подання начальника Тячівського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області Токаря В.В. про вирішення питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, призначеного постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2019 року по справі за № 307/850/19 у зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, призначеного постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 травня 2019 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Тячівського

районного суду Закарпатської області: Сойма М.М.