Справа № 307/760/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
23.02.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Кустрьо М. М.,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн.
Відповідно до постанови, 15.02.2022, о 18 год 45 хв, у селі Нижня Апша, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Wolksvagen Pasat», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи не пристебнутим ременем безпеки, з очевидними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода, і відмовився від проходження в установленому порядку освідчення на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Кустрьо М. М. вказує на те, що постанова суду є необґрунтованою, незаконною, - просить її скасувати. Зазначає, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає. Звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про відеофіксацію факту відмови ОСОБА_1 від проходження освідування, не зазначено на якому саме відрізку дороги чи вулиці у селі Нижня Апша ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції. У протоколі також наявний запис у графі «Пояснення», зроблений нібито ОСОБА_1 , однак, достовірність такого викликає сумніви, адже ОСОБА_1 взагалі не вміє писати на українській мові та не читає рукописні тексти, тільки друковані. Виникає питання і щодо того, чи саме ОСОБА_1 підписував вказаний протокол. Стверджує, що суд не з`ясував вищенаведені обставини та дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Кустрьо М. М., які були повідомлені про дату, час та місце судового засідання 23.02.2023, що підтверджується довідкою про доставку SMS- повідомлення від 16.11.2022, однак до суду вказані особи не з`явились, хоча обізнані з тим, що в суді розглядається подана адвокатом Кустрьо М. М. апеляційна скарга, при цьому відомостей про поважність причин своєї неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший день від вказаних осіб не надходило. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційним судом береться до уваги те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Кустрьо В. І., відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи. У цьому контексті суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», у якому чітко зазначено, що сторони в розумні інтервали часу повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 апеляційний суд не вбачає.
При оцінці доводів апеляційної скарги про незаконність судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як зазначено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами, як наголошується у ст. 251 КУпАП.
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема такими.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №237786, 15.02.2022, о 18 год 45 хв, у селі Нижня Апша, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Wolksvagen Pasat», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи не пристебнутим ременем безпеки та з очевидними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода, при цьому відмовився від проходження в установленому порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ВАБ №448560 від 15.02.2022, підтверджується той факт, що за порушення вимог ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) грн.
Рапортом інспектора поліції Фіцая Е. М. підтверджується, що зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 15.02.2022 за адресою: с. Середнє Водяне Рахівського району водій транспортного засобу марки «Wolksvagen Pasat», державний номерний знак НОМЕР_1 , створює аварійну ситуацію та перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 3, 4).
Відповідно до розписки ОСОБА_2 , останній зобов`язується доставити транспортний засіб марки «Wolksvagen Pasat», державний номерний знак НОМЕР_1 у зв`язку з перебуванням водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 6).
На відеозаписі, що міститься на DVD - диску відображена подія, яка мала місце 15.02.2022, яка фіксувалася на бодікамери поліцейських у хронологічній послідовності. Так, із відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль марки «Wolksvagen Pasat», державний номерний знак НОМЕР_1 , за порушення правил дорожнього руху, відтак при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 , у водія виявлено очевидні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: почервоніння очей, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода. На пропозицію поліцейських пройти освідування на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу «Драгер» або у закладі охорони здоров`я водій відмовився, аргументуючи це тим, що він перебуває у стані сп`яніння, тому не вбачає доцільності і у проведенні такого огляду. (а. с. 10). Досліджений апеляційним судом відеозапис інформативний, позбавлений упередженості та суб`єктивного ставлення, є послідовним, містить у хронологічній послідовності необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Вищенаведені докази, які є належними та допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень під час їх збирання у ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський Попович П., який склав протокол про адміністративне правопорушення був упереджений під час спілкування та при направленні водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відтак при складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що у нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість працівника поліції Поповича П. у результатах розгляду справи, - у підтвердження цього немає жодних доказів не лише у матеріалах справи, такі не додано до апеляційної скарги і таких не здобуто під час розгляду апеляційної скарги.
При оцінці доводів апеляційної скарги апеляційний суд також бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції…, та відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2. 5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних речовин чи лікарських препаратів. Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, у тому числі наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
Таким чином норми ПДР встановлюють у першу чергу обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять.
Відомості, які наявні у матеріалах справи у своїй сукупності підтверджують, що водій ОСОБА_1 відмовився пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. Тому, доводи апелянта про те, що у матеріалах справи відсутні належні докази, які беззаперечно можуть слугувати підставою для висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими, відтак апеляційним судом такі відхиляються.
Факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується належними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, постановою про накладення адміністративного стягнення, відеозаписом, що міститься на DVD диску, що у своїй сукупності повністю підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
При оцінці тверджень апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про відеофіксацію факту відмови ОСОБА_1 від проходження освідування, не зазначено на якому саме відрізку дороги чи вулиці у селі Нижня Апша ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції, апеляційний суд такі відхиляє, оскільки вони жодним чином не впливають на правильність та законність висновків місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Приймаючи рішення апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не оспорюється.
Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення на відповідність вимогам ст. 256 КУпАП, апеляційний суд не вбачає підстав для висновку про те, що вказаний процесуальний документ може бути неналежним доказом у справі, оскільки він містить необхідні відомості, передбачені приписами ст. 256 КУпАП.
Крім того, з дослідженого відеозапису з бодікамери поліцейського, який повністю узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційним судом встановлено, що працівниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено що у них є підозра про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_1 категорично відмовився, при цьому, зазначив, що немає сенсу проходити освідування, позаяк напередодні він вживав алкоголь, - пиво.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що жодних зауважень чи заперечень щодо порядку направлення на огляд чи оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не висловлював, із заявами про неправомірність дій поліцейських чи порушення його прав до правоохоронних органів не звертався, і матеріали справи таких не містять, а тому, доводи апеляційної скарги про те, що існують сумніви щодо того, чи саме ОСОБА_1 підписував вказаний протокол, апеляційним судом визнаються як безпідставні.
З огляду на вищевказане апеляційний суд не вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі також наявний запис у графі «Пояснення», зроблений нібито ОСОБА_1 , однак, достовірність такого викликає сумніви, адже ОСОБА_1 взагалі не вміє писати на українській мові та не читає рукописні тексти, тільки друковані. Приймаючи рішення апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 не посилається на те, що ним не підписувався вищевказаний протокол.
При оцінці доводів апелянта в цій частині, апеляційний суд визнає, що такі спростовуються доказами, які містяться у матеріалах справи, а саме відеофіксацією, з якої убачається, що з поліцейськими ОСОБА_1 спілкувався українською мовою, на питання працівників поліції про те, чи проходитиме він освідування у зв`язку з очевидними ознаками алкогольного сп`яніння, чітко відповів «Ні, не буду, я і так вживав алкоголь, пиво, 1 літр». Отже, доводи про те, що ОСОБА_1 на момент складання протоколу українською мовою не володів та потребував перекладача, спрямовані виключно на намагання апелянта уникнути адміністративної відповідальності. При цьому з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1 заявляв клопотання про надання йому перекладача.
На інші доводи, які могли б слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, під час розгляду справи в апеляційному суді такі не встановлені.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд доходить висновку, що місцевим судом ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено згідно зі ст. ст.33-35 КУпАП, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подану стороною захисту апеляційну скаргу, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, слід залишити без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Кустрьо М. М., не з`явившись на розгляд справи, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Кустрьо М. М. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН