Справа № 522/515/23
Провадження 3/522/515/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеса у складі:

головуючого-судді: Рябцевої М.С.,

при секретарі Баланюк Т.С.,

за участю особи, щодо якої складено протокол: ОСОБА_1 ,

потерпілого: ОСОБА_2 ,

представника потерпілого: адвоката Заперченко В.С.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ястребікове Миколаївської області, громадянина України, який має інвалідність ІІІ групи, а також має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Згідно протоколу ААД № 098410, 20.11.2022 року о 08.13 год., в м. Одеса, на вул. Буніна буд. 25, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Land Rover Renge Rover Sport, держномер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Катериненська на регульованому перехресті з вулицею Буніна, здійснив зіткнення з транспортним засобом Nissan Rogve, держномер НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 8.7.3 Правил Дорожнього Руху, за що передбачена відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зі слів водія ОСОБА_1 , він їхав на зелений сигнал світлофору.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні не визнав та пояснив, що він 20.11.2022 року о 08.13 год. рухаючись по вул. Катериненська, виїхав на перехрестя з вул. Буніна та проїхав на дозволений «зелений» колір світлофору, в той час як водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Nissan Rogve, держномер НОМЕР_2 , виїхав з вул. Буніна на перехрестя на «червоний» колір світлофору, у зв`язку з чим відбулось зіткнення автомобілів. Винним вважає водія ОСОБА_2 , який виїхав на заборонений сигнал світлофору.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що саме він виїхав перехрестя вул. Буніна Катериненська на «зелений» колір світлофору.

Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Заперченко В.С. просив визнати водія ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнути його до відповідальності.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано схему місця ДТП у якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів, напрямок їх руху та механічні пошкодження отримані транспортними засобами внаслідок ДТП, письмові пояснення ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , які аналогічні поясненням наданими ними у судовому засіданні. Також до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення додані письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , в яких він зазначає, що він був свідком ДТП, що трапилось 20.11.2022 року, та бачив, як саме автомобіль Nissan Rogve, держномер НОМЕР_2 проїхав перехрестя на «червоний» сигнал світлофору.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив письмові пояснення, надані працівникам патрульної поліції Одеської області, в судовому засіданні, зазначивши, що 20.11.2022 року він керував автомобілем Toyota Yaris, держномер НОМЕР_3 , зупинився на перехресті вул. Буніна Екатериненська, на червоний сигнал світлофору. В крайній правій полосі від нього зупинилась маршрутне такси «Богдан», жовтого кольору, який почав виконувати маневр направо на вул. Екатериненська на «зелену стрілку», яка висіла над червоним сигналом світлофору. Нисан Рок почав рух слідом за цим Маршрутним такси на «червоний сигнал світлофору» по вул. Буніна на перехресті з вул. Екатериненська. В результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем Land Rover Renge Rober Sport, держномер НОМЕР_1 . На місці ДТП він не залишився, оскільки поспішав відвести пасажира. Йому зателефонували працівники поліції, оскільки побачили на чиїмось відео, як він проїжджав повз того місця.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він 20.11.2022 року проходив по вул. Буніна, збирався перейти пішохідний перехід, бачив, як горів червоний колір світлофору для пішоходів. В цей час бачив, як з вул. Буніна в сторону вул. Решильєвської проїхав автомобіль Ниссан Рогуе, та в нього в`їхав Ленд Ровер, який їхав з вул. Екатериненської на перехрестя на «червоний» колір світлофору.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та у відношенні особи, щодо якої цей протокол був складений.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вказана норма Кодексу встановлює адміністративну відповідальність та утворює склад ст.124 КУпАП не тільки за порушення водієм Правил дорожнього руху, а наявність його винних дій, які спричинили виникнення дорожньо-транспортної пригоди із пошкодженням майна, тобто, в даному випадку необхідний обов`язковий елемент складу адміністративного правопорушення об`єктивної сторони - причинний зв`язок між винними діянням та наслідками.

Отже, зі змісту наведеної норми слідує, що відповідальність за ст.124 КУпАП настає для учасників дорожнього руху за порушення ними правил дорожнього руху.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 098410, 20.11.2022 року о 08.13 год., в м. Одеса, на вул. Буніна буд. 25, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Land Rover Renge Rober Sport, держномер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Катериненська на регульованому перехресті з вулицею Буніна, здійснив зіткнення з транспортним засобом Nissan Rogve, держномер НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 8.7.3 Правил Дорожнього Руху, за що передбачена відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Зі слів водія ОСОБА_1 , він їхав на зелений сигнал світлофору.

Проте, виходячи із даних протоколу про адміністративне правопорушення, останній містить у собі не конкретизоване обвинувачення, без зазначення на який саме колір світлофору, проїхала особа, щодо якої складено протокол, та без посилання на вказану правову норму. Напроти, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 з «його слів» проїхав на зелений колір світлофору.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Інакше кажучи, даній особі інкриміновано порушення норми, яка не установлює для нього правил поведінки (заборон) і однозначно не має змоги бути застосована, оскільки посилання на самий лише пункт ПДР, без зазначення того чи іншого підпункту свідчить про неконкретність порушення.

Пунктом 8.7.3 ПДР передбачено які взагалі мають значення Сигнали світлофора. Тобто, пункт 8.7.3 ПДР передбачає в собі десять підпунктів.

Іншими словами, не вказавши конкретної дії, яка порушила особа під час проїзду регульованого перехрестя, не зазначивши порушення конкретного підпункту ПДР, тобто, фактично правової норми, яка установлює правило поведінки, уповноважена особа поклалась на розсуд суду при її виборі.

Однак, суд уточнювати і редагувати протокол з цього питання самостійно змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також інші учасники процесу повинні чітко знати і розуміти суть обвинувачення, яке становить собою предмет судового розгляду. А неконкретність обвинувачення, з огляду на викладене вище, порушує права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як будувати тактику захисту і, відповідно, належно захищатися від неконкретного обвинувачення по суті неможливо, що порушує конвенційні права особи.

Отже, з урахуванням вимог ст.256 КУпАП, суд констатує, що у протоколі про адміністративне правопорушення не виписана суть самого правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зважаючи на те, що сам протокол є процесуальним документом, складеним уповноваженою на те особою, з метою фіксації адміністративного правопорушення, тобто як підстава притягнення особи до адміністративної відповідальності, та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджували б факт порушення водієм ПДР, а саме вимог п.8.7.3 вказаних Правил.

З диспозиції ст.124 КУпАП випливає, що внаслідок порушення ПДР мають бути пошкоджені транспортні засоби інших учасників ДТП, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, рухаючись на регульованому перехресті здійснив зіткнення з іншим автомобілем. В самому ж протоколі зазначено, що він їхав на «зелений» колір світлофору. При цьому жодних із перелічених у п.8.7.3 ПДР порушень не допустив, хоча і пошкодив інший транспортний засіб. Таким чином немає причинного зв`язку між порушеннями водієм ПДР та наслідками у вигляді пошкоджень транспортних засобів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

У силу ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідност.19 Конституції України, органи державної влади, зокрема, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, ст.ст.251-252,280,284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя М.С. Рябцева