Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
17.02.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою його захисника адвоката Ільницького С.М. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2022,
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн судового збору.
В оскарженій постанові судді від 23.12.2022 йдеться про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за таких обставин.
06.11.2022, о 23 год. 52 хв., в м. Ужгороді, пл. Дружби Народів, 213, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen passat, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушена координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Ільницький С.М. просить скасувати постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.12.2022, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник Ільницький С.М. вказує, що наявність протоколу про адміністративне правопорушення не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Вказує, що першою інстанцією не прийнято рішення про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Захисник Ільницький С.М. вважає, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_2 , які дані ним під присягою у суді, а взяв пояснення, які написані ним під диктовку поліцейського.
Крім іншого, зазначає, що на жодному із відео файлів долучених до справи не вбачається, що ОСОБА_1 06.11.2022, о 23 год. 52 хв., керував транспортним засобом.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
В судовому засіданні в апеляційній інстанції, яке відбулося 03.02.2023, захисник Ільницький С.М. підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити з наведених у ній підстав. В судове засідання після перерви 17.02.2023 ОСОБА_1 та його захисник Ільницький С.М. не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать довідки про доставку смс від 13.02.2023 та заява захисника Ільницького С.М. про розгляд справи без сторони захисту.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримано.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ці положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 139590 від 07.11.2022 ОСОБА_1 06.11.2022, о 23 год. 52 хв., в м. Ужгороді, пл. Дружби Народів, 213, керував транспортним засобом Volkswagen passat, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушена координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 139590 від 07.11.2022, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в присутності свідка ОСОБА_2 .
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , скориставшись своїм правом на підставі ст.63 Конституції України, відмовився від підпису протоколу і дачі пояснень, будь-яких зауважень не надав.
Зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується відеозаписом працівників патрульної поліції, який додано до матеріалів протоколу. Із відеозапису слідує, що працівники патрульної поліції запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, в тому числі і проїхати в медичний заклад, однак останній відмовився.
Такі дії ОСОБА_1 були правильно розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи захисника Ільницького С.М. про те, що суд першої інстанції на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, послався на пояснення свідка ОСОБА_2 , не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді, оскільки місцевим судом не взято до уваги ці пояснення, тому що вони є суперечливими.
Також апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо не прийняття рішення про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки в матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 058586 від 07.11.2022 та схема місця ДТП від 07.11.2022, які підписані власноруч ОСОБА_1 .
Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.5 Правил дорожнього руху не спростовано.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни оскарженого судового рішення в апеляційній скарзі, не вказується та під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Тому, оскаржувана постанова місцевого суду від 23.12.2022 щодо ОСОБА_1 , як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а подана захисником Ільницьким С.М. апеляційна скарга без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу захисника Ільницького С.М. залишити без задоволення, а винесену щодо ОСОБА_1 постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2022 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош