Справа № 206/456/23
Провадження № 3/206/409/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

01.03.2023 м.Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.,

при секретарі Івановій А.В.,

за участю особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

захисника -адвоката Тихонського В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Дніпра, матеріали адміністративної справи, що надійшли від ДПП УПП В Дніпропетровській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД №459018 від 10.01.2023: 15.11.2022 об 11 год. 20 хвилин в в м. Дніпро по вул. Німецька, буд. 276, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі КП «ДБКПЛД» ДОР. Згідно висновку № 5496 від 16.12.2022 водій перебував в наркотичному сп`янінні. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, зазначивши, що він взагалі не вживав наркотичних засобів, зупинили його авто безпідставно, причини для зупинки були відсутні та він добровільно поїхав до лікарні, та взагалі йому не відома назва вулиці, зазначена в протоколі, бо він їхав до військкомату, що розташований поряд з будівлею суду.

У судовому засіданні захисник особи відносно якої складено протокол, адвокат Тихонський В.Г. просив адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на обставини, викладені в письмових поясненнях, поданих 23.02.2023 через канцелярію суду. При цьому зазначив, що ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що наявні в справі матеріали, які надіслали до суду органи поліції, є недопустимими доказами і вказують тільки на порушення його конституційних прав, оскільки ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. У зв`язку з тим, що він не отримував повідомлення про виклик до поліції на 9- ту годину 10 січня 2023 року, про що свідчить відсутність у справі будь - якого поштового документу про відправлення такого виклику та отримання його ОСОБА_1 , тому він має намір дати суду письмові пояснення про відсутність підстав для притягнення його до відповідальності. По - перше, не неправомірна та безпідставна зупинка його автомобіля, яким він керував, оскільки з мого боку не було будь - яких порушень Правил дорожнього руху України та не було підстав для застосування превентивної міри - зупинення транспортного засобу (ТЗ), передбаченої статтею 35 Закону України "Про національну поліцію. Поліцейський так і не спромігся поінформувати його про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у зазначеній статті 35, яка зобов`язує його це робити. Крім того, була зафіксована протиправна вимога працівника поліції до водія, передати йому у руки документи (ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух»), при цьому співробітник Національної поліції України не привітався не повідомив про свою посаду, звання та прізвище (стаття 18 Закону України «Про Національну поліцію»), чим позбавив можливості зрозуміти та зафіксувати хто із співробітників поліції, наявних на місці пригоди, пред`являє до нього правові претензії. Аналогічна правова позиція Колегії суддів Касаційного адміністративного суду (КАС) викладена в постанові у справі від 15 березня 2019 року № 686/11314/17, яка прийшла до правого висновку, що поліцейський не має права вимагати у водія документів, якщо патрульний не задокументував і не довів факт порушення ПДР. Верховний суд вважає таку вимогу неправомірною. По друге, під час підготовки до розгляду справи ОСОБА_1 просив звернути увагу суду на правильність складення протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які надані органом поліції, що передбачено ст. 278 КУпАП. Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Однак, як вбачається із змісту наданого протоколу та документів доданих до нього, в них відсутні динні будь - які процесуальні дії з моєю участю, передбачені ст.256 КУпАП. В протоколі не зазначені правові підстави зупинки ТЗ, не описані ознаки за якими було складено направлення водія на медичний огляд, копія протоколу йому не вручалась, як і копія направлення на медичний огляд та копія Висновку КП «ДБКЛПД» ДОР, тому вони складані неправомірно із порушенням його прав на захист і є недопустимими доказами. Тим паче, що в матеріалах справи відсутній відеозапис, який повинні були робити співробітники УПП в Дніпропетровській області, але цього не робили, що є порушенням ст. 5 Розділу II «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, відповідно до якого включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Іншими словами, якщо записи відеокамер не фіксували явних ознак сп`яніння і такі ознаки не описані у протоколі, направлення на медогляд є неправомірним, як і його висновки. По - трете, ОСОБА_1 зазначив, що не вживає наркотичних засобів, а його обстеження в медичному закладі та складання Висновку пройшло з грубим порушенням ст. 266 КУпАП та інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України 09.11.2015 за № 1452/735, тому такий Висновок не може бути доказом по справі. Так, лікар в медичному закладі під час його огляду заміряв тиск та надав йому для обстеження на алкогольне сп`яніння алкотестер, більше ні якого його обстеження не проводилося. Після чого ОСОБА_1 , було направлено до лабораторії медичного закладу для здачі аналізу сечі. Мав намір зазначити, що ще до його обстеження в лабораторії здавали аналізи декілька осіб. Коли він прибув до лабораторії то з ним була тільки одна працівниця (лаборант чи фельдшер), співробітника поліції при здачі аналізу сечі не було, як і при огляді лікарем, що на думку ОСОБА_1 є порушенням ст. 266 КУпАП. Працівник лабораторії надала йому одну ємність для здачі аналізу сечі, яка при ньому не розпаковувалася, тобто вона була вже у користуванні, що є порушенням вище зазначеної Інструкції, тому такий аналіз не може бути достовірним, оскільки можливо в ємності були остатки наркотичних засобів на сосуді, які залишилися від інших осіб. Відповідно до п. 10 розділу III вище зазначеної Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємкості. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Згідно з п. 22. Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсніми, тобто Висновок від 16.12.202., складений на його ім я, є недійсний. По - четверте, відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Як вбачається з матеріалів справи, Висновок щодо результатів медичного обстеження складено 16.12.2022, а спірний протокол складений 10.01.2023, тобто пройшло більше 24-х годин з моменту складання Висновку. Тому, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням законодавства та його прав на захист і є недопустимим доказом по справі, як і доданий до нього невідомо ким складений рапорт. По - п`яте, співробітником поліції навмисно були внесені в протокол недостовірні данні про місце та час зупинки автомобіля ОСОБА_1 , тому такий документ не може бути доказом по справі. В спірному протоколі співробітник поліції навмисно зазначив, що ОСОБА_1 15.11.2022 в 11 годин 20 хвилин керував автомобілем по вул. Німецька у м. Дніпро, але йому така назва вулиці не відома, його зупиняли в інший час на вул. Томська, приблизно в 10: 00, тому, вважає, що такий протокол не може бути доказом по справі. Так, у Висновку зазначено, що направлення на мед. огляд складено в 11:55, а через 15 хвилин ОСОБА_1 вже знаходився із співробітником поліції у лікувальному закладі по вул. Новосільна, 1, м. Дніпро, але зробити таке переміщення за 15 хв. не можливо. Такі дії співробітника поліції тільки вказують на його бажання скрити факт того, що закінчується двох годинний час з моменту встановлення підстав для здійснення мого мед. огляду, що передбачено ст. 266 КУпАП. По - шосте, відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але вони не надали будь - якого правомірного допустимого доказу про вчинення мною правопорушення. Додатково має намір пояснити, що надані органами поліції докази: протокол про адмін. правопорушення, рапорт. Висновок складені з порушеннями законодавства та моїх прав на захист. Так, відповідно до п. 6 розділу II, н. 17, п. 18 розділу III , "Інструкції про порядок виявлення г водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою наказом МВС України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 огляд на стан сп`яніння водія на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (як вбачається із протоколу серії ААД № 459018, свідки були відсутні). Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку ( ОСОБА_1 його ніхто не повідомляв, але запис про це в п. 10 Висновку оставили). Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма» (як вбачається із наданого Висновку від 16.12.2022 він складений нерозбірливо, до того ж, ОСОБА_1 16.12.2022 в медичному закладі не було). Таким чином, всі докази надані суду органами поліції є недопустимими доказами і складені з грубим порушенням мої прав на захист, передбачених ст. 268 КУпАП. По - сьоме, в п. 4, п. 5, 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. № 113, зазначено, що: - Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. - У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення. Документи, надані органом поліції до суду, явно не відповідають вимогам вище зазначеного законодавства. Виходячи з вище викладеного та з ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому спірне провадження відносно мене підлягає закриттю. Крім того, факт того, що ОСОБА_1 в зазначений в протоколі час не був у сп`янінні, підтверджується тим, що його не було відсторонено від управління автомобілем, посвідчення водія не вилучалось, що передбачено ст. 266 КУпАП. Згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини ( розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права, а не в порядку свавілля поліцейських. Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23 - рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1). На підставі викладеного, зазначивши, що лікарніняий висновок взагалі є нечетабельним, просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за № 206/456/23 відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи, а саме: протокол Серії ААД №459018 від 10.01.2023, рапорт, висновок КП «ДБКПЛПД» ДОР від 16.12.2022, відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_1 перебував 15.11.2022 у стані наркотичного сп`яніння, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Посилання захисника на той факт, що зазначений висновок є нечетабельним, є безпідставними, так як в графі 10. Висновок огляду, чітко зазначено, що громадянин ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, препаратами фенілалкінамінів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху передбачено, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом в становлено, що винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення Серії ААД №459018 від 10.01.2023, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення дій, самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- висновком КП «ДБКПЛПД» ДОР від 16.12.2022, відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_1 перебував 15.11.2022 у стані наркотичного сп`яніння, препаратами фенілалкінамінів

Таким чином, суд не погоджується з доводами ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Тихонського В.Г. щодо того, що поліцейськими було порушено порядок проведення огляду останнього на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 погодився у встановленому законом порядку пройти огляд у медичному закладі, що підтверджується висновком КП «ДБКПЛПД» ДОР від 16.12.2022, відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_1 перебував 15.11.2022 у стані наркотичного сп`яніння.

Суд сприймає позицію ОСОБА_1 як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього ситуації, та як спосіб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне порушення.

Також суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо того, що протокол складений з численними порушеннями, оскільки в розумінні ст. 256 КУпАП протокол складений вірно та має всі необхідні відомості.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок).До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

А відтак, а ні особою відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , а ні його захисником-адвокатом Тихонським В.Г. не надано будь-якого доказу на спростування тієї обставини, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки останній підтвердив ту обставину, що він керував автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 , або доказу того, що під час керування ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, та інші обставини по справі, вважаю необхідним призначити йому покарання у рамках санкції статті за якою кваліфіковано його діяння у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 294, 308 ч.2 КУпАП, п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ним штрафу у 15-денний строк у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.В. Нестеренко