3/337/384/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023р. Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Мурашова Н.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом серії ААД №393736, складеним 26.01.2023р. поліцейським 1 роти 1 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП, лейтенантом поліції Кармазіним Є.Є., ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 16.01.2023р. о 07.40год., керуючи автомобілем «DAEWOO Matiz», р.н. НОМЕР_1 , по балковому мосту автошляху Т0806 в м.Запоріжжі, в порушення п.12.1 ПДР, не вибрала безпечну швидкість руху, в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI Galant», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який стояв на дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що в зазначений день та час вона на своєму автомобілі разом рухалась з Хортицького району в напрямок центра міста. В цей день була ожеледиця і в автомобілі був її неповнолітній син, тому вона рухалась з дозволеною швидкістю, десь до 50 км/год. На спуску з балкового мосту її автомобіль стало заносити на дорозі, вона намагалась викрутити кермо і утримати автомобіль, частково їй це вдалось. Але, незважаючи на це, автомобіль продовжило вести в правий бік і вона зіткнулась з автомобілем «MITSUBISHI», який стояв біля правого краю дороги, оскільки його також занесло і він зіткнувся з електропорою. Можливості уникнути зіткнення у неї не було, оскільки цей автомобіль вона побачила десь метрів за 10-15 до зіткнення і була ожеледиця. Вважає, що вона не порушувала ПДР, а подія стала через несприятливі погодні умови.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Крім того, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

За усталеною практикою ЄСПЛ суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ст.124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За змістом протоколу ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що в порушення п.12.1 ПДР не вибрала безпечну швидкість руху, що призвело до зіткнення з іншим автомобілем та вони отримали механічні пошкодження.

Відповідно до п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Разом з тим, з пояснень водія ОСОБА_1 в судовому засіданні, а також наявних в матеріалах справи письмових пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , схеми місця ДТП, судом встановлено, що на момент події мали місце несприятливі погодні умови ожеледиця, що утрудняло рух транспортних засобів і відповідно могло призвести до ДТП.

Зокрема, інший учасник ДТП ОСОБА_2 вказує на те, що до зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 , його автомобіль через несприятливі погодні умови розвернуло на проїзній частині та вдарило в бордюр, а через декілька хвилин він побачив автомобіль ОСОБА_1 , який заносило на дорозі в його бік і сталося зіткнення.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ДТП сталося з вини умисного порушення водієм ОСОБА_1 п.12.1 ПДР, а саме вибір безпечної швидкості руху, яка не відповідала дорожній обстановці, матеріали справи не містять.

Відомості про те, з якою швидкістю рухався автомобіль ОСОБА_1 , жодними документами не зафіксовані і незрозуміло, на підставі чого поліцейський прийшов до висновку, що швидкість руху її автомобіля не відповідала дорожній обстановці, а саме наявності ожеледиці на проїзній частині.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про те, чи було забезпечено належне утримання проїзної частини під час ожеледиці відповідальними за це органами чи установами, тобто чи були прийняті заходи забезпечення безпеки руху в несприятливих погодних умовах. Такі обставини поліцейським не з`ясовувались.

Отже, розглядаючи справу в межах суті правопорушення, викладеного в протоколі, суд вважає, що факт порушення водієм ОСОБА_1 п.12.1 ПДР, яке призвело до ДТП, належними, допустимими та достовірними доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на її користь.

Враховуючи зазначене, виходячи з вимог ст.7,245,252,280 КУпАП, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в цій справі слід закрити.

Керуючись ст.7,9,124,245,247,251,252,256,268,280,283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченест.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Хортицького районного суду

м. Запоріжжя Н.А. Мурашова

13.02.2023