Справа № 449/1130/22 Головуючий у 1 інстанції: Гуняк О.Я.
Провадження № 33/811/2/23 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Буловчака Віталія Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 13 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 ( однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп..

Згідно з постановою судді Кулєба Мар`ян Васильович, 13.11.2022 р. близько 00 год. 45 хв. в м.Перемишляни по вул. Зелена, 2, керував транспортним засобом марки «Honda Accord», номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 13 грудня 2022 року, а провадження у справі закрити. Для встановлення усіх обставин справи, просить викликати та допитати в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, у судовому засіданні апелянт вказував, що не керував транспортним засобом, автомобіль був припаркований неподалік його дому, де апелянт часто паркує авто.

Вказує, що у день події, близько 21.00 год припаркував свій автомобіль недалеко від дому, після чого зі своїм другом ОСОБА_4 пішли у гості до іншого товариша ОСОБА_3 , та пробули там до 00.00 год, та після початку комендантської години вирішили піти додому. Оскільки апелянт залишив в своєму автомобілі деякі речі, в тому числі документи, він зупинився біля свого автомобіля та відкривши двері почав збирати речі, та в цей час його побачили працівники поліції. Зазначає, що працівники поліції попросили надати документи, після чого у них виникло запитання чи вживав апелянт алкоголь, на що останній вказав, що нікуди не їхав. Апелянт стверджує, що відмовився проходи огляд на стан сп`яніння, оскільки не керував автомобілем в той час, та йому не надавали жодного направлення на огляд на стан сп`яніння.

Звертає увагу, що в ході судового розгляду в усній формі заявляв суду клопотання про допит свідка ОСОБА_2 , який був присутній при складанні протоколу та міг засвідчити факт того, що він не керував транспортним засобом. Зауважує, що через те, що йому в суді першої інстанції не дали можливість належно пояснити ситуацію при якій складався протокол, він не встиг просити суд про допит і іншого свідка ОСОБА_3 . Вважає, що внаслідок таких дій, апелянт був позбавлений можливості реалізації своїх прав, передбачених ч.1 ст. 268 КУпАП для особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Наголошує, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом вини апелянта.

Акцентує, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв апелянта у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, вважає, що поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду 17.01.2023 не прибув, натомість подав заяву, в якій просив задоволити апеляційну скаргу та повідомив про те, що у зв`язку із погіршенням стану його здоров`я не може бути присутнім в судовому засіданні, а тому просить проводити засідання у його відсутності та в присутності його захисника.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Буловчака В.І., який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №173390 від 13.11.2022 р. (а.с.5), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), відеозаписом на компакт диску (а.с.6) та ін. матеріалами справи, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №173390 від 13.11.2022 р. (а.с.5), ОСОБА_1 , 13.11.2022 р. близько 00 год. 45 хв. в м.Перемишляни по вул. Зелена, 2, керував транспортним засобом марки «Honda Accord», номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Крім того, як вбачається з протоколупро адміністративне правопорушення серії ААД №173390 від 13.11.2022 р., в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 пояснив, що випив 100 г розливного пива.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом події, який містить фіксацію обставин події, з яких вбачається, що поліцейський запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а після відмови - у медичному закладі. На зазначену пропозицію поліцейського ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Щодо доводів апелянта про порушення порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі є безпідставними. Так, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), відповідно до якого ОСОБА_1 направлявся на огляд, однак такий не проводився, оскільки останній відмовився.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що у вказаний у протоколі час він не керував транспортним засобом, а тому вважає, що не допустив порушення Правил дорожнього руху, то такі не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції та, на переконання апеляційного суду, є такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про виклик та допит апеляційним судом свідків, то такий є правом, а не обов`язком суду. Окрім цього, у матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 13 листопада 2022 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують виклику вказаних осіб у судове засідання для дачі пояснень.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 13 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк