Єдиний унікальний номер 341/168/23
Номер провадження 3/341/92/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

встановив:

ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за наступних встановлених суддею обставин.

29 січня 2023 року о 23 годині 10 хвилин у місті Бурштині біля АЗС WOG по вул. С. Бандери ОСОБА_1 керував транспортним засобом Citroen Berlingo, н. з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога та підтверджується висновком № 82 від 30.01.2023. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розгляд справи призначено на 08.02.2023 з викликом особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, шляхом направлення поштової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу реєстрації особи, вказану у протоколі. Поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Розгляд справи відкладено на 20.02.2023 з викликом особи шляхом повторного надсилання на її адресу повістки.

У призначене судове засідання 20.02.2023 ОСОБА_1 чи його захисник не з`явилися.

З моменту надходження протоколу до суду ОСОБА_1 жодних заяв чи клопотань до суду не подав, не повідомив про відсутність можливості прибути у судове засідання.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП справу може бути розглянуто за відсутності особи лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП не входить до переліку справ, передбачених частиною 2 статті 268 КУпАП, розгляд яких необхідно проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому, враховуючи повторну неявку ОСОБА_1 без поважних причин у судове засідання, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суддя вважає за можливе справу розглядати без його участі.

Суддя констатує, що відомості про час розгляду цієї справи оприлюднено на офіційному сайті Галицького районного суду Івано-Франківської області, який є загальнодоступним. При цьому у протоколі міститься підпис особи про ознайомлення щодо розгляду справи у Галицькому районному суді. Повідомлення про це особі поліцейським зафіксовано і на відеозаписах, де особа неодноразово стверджувала, що процедура їй відома, роз`яснення прав їй не потрібне, у подібній ситуації не вперше.

Водночас ОСОБА_1 з 01 лютого 2023 року до моменту розгляду справи у суді жодних дій, спрямованих на участь у судовому засіданні не вчиняв, поводив себе пасивно, жодних клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи та про неможливість взяти участь у розгляді справи не подавав.

Згідно з частиною першою статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» в п. 41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

До того ж у рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З огляду на викладене, суддя констатує, що пасивна поведінка ОСОБА_1 свідчить про зловживання правом на особисту участь під час розгляду справи, спрямована на затягування процесу розгляду протоколу, а тому дає підстави для висновку про можливість розгляду справи без його участі.

Своєю чергою суддя вважає за необхідне роз`яснити, що у випадку незадоволення з результатами розгляду справи, особа не позбавлена права висловити свою позицію, надати відповідні докази щодо суті пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП під час апеляційного оскарження постанови і такі доводи можуть бути взяті до уваги та враховані судом апеляційної інстанції під час вирішення справи по суті.

Суд позбавлений можливості і не вважає за доцільне відкладати розгляд справи невизначену кількість разів до того часу, коли особа виявить бажання з`явитися чи закінчаться строки, можливого, накладення адміністративного стягнення.

Надаючи правову оцінку наявним у справі доказам та поданим запереченням, суддя виходить з наступного.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дослідивши матеріали справи і надавши їм правову оцінку, суддя встановив, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на таке.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена належними і допустимими доказами, а саме даними, які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення від 30 січня 2023 року серії ААД № 118126, у якому зафіксовано час, місце та спосіб вчинення правопорушення, спосіб проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, повідомлення особі під підпис її прав, місця розгляду справи, вручення копії протоколу, видача тимчасового дозволу на право керування ТЗ, власноруч написане особою пояснення про те, що «їхав на АЗС ВОG заправити автомобіль і купити сигарети»;

- копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП за перетин суцільної лінії;

- медичному висновку № 82 від 30.01.2023, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- відеозаписах працівників патрульної поліції, на яких зафіксовано зупинений автомобіль, н. з. НОМЕР_1 . Біля автомобіля триває довге спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , якому поліцейські роблять зауваження за вчинення повороту у недозволеному місці, за перебування під час комендантської години за місцем проживання. Після роз`яснень особі необхідності пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 спершу погоджується, але надалі відмовляється і наполягає на проходженні такого огляду у медичному закладі. Стверджує, що не вперше у подібній ситуації, знає процедуру. Надалі ОСОБА_1 під різними вигаданими приводами намагається затягнути процедуру проходження огляду та поїздку з працівниками поліції до медичного закладу. На зауваження поліцейських щодо порушення комендантської години зверхньо повідомляє, що не хоче перебувати вдома і не повинен дотримуватись відповідних вимог. На одному з відеозаписів зафіксовано, як ОСОБА_1 , перебуваючи в автомобілі поліцейських, поводить себе неадекватно, під час руху автомобіля відчиняє двері, звинувачує поліцейських у неправомірності прямування до обласного центру в медичний заклад, замісті поїздки до лікарні у місті Галичі. Після прибуття до медичного закладу ОСОБА_2 погоджується пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, проходить визначену процедуру, у тому числі двічі здійснює продув спеціального технічного засобу, за результатами яких показники становили 1,46 та 1,43 проміле. Незначну різницю у показниках після огляду пояснює медичний працівник тим, що ОСОБА_2 , про що він сам же і розказував, перебував у сауні і з часом концентрація алкоголю зменшується.

Після проведеного огляду і фіксації його результатів поліцейський зачитав особі права. ОСОБА_1 зверхньо відмовився їх слухати, сказав, що йому усе відомо, про надання правової допомоги під час складення адміністративних матеріалів не просив. Також, на відео відображено власноручне заповнення відповідних полів протоколу, отримання особою примірника цього документа. Тривалі відеозаписи містять дані, які свідчать про намагання особи уникнути процедури проходження огляду, можливого притягнення до відповідальності, посилання на «впливову» особу, яку поліцейські повинні знати.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин другої, третьої статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Досліджені відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що особа висловила бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на пропозицію пройти огляд на місці зупинки не погодилась, наявну відеофіксацію процедури забезпечення поліцейськими можливості особи пройти огляд на стан сп`яніння у визначеному законодавством порядку, суддя зазначає про дотримання поліцейськими процедури, передбаченої статтею 266 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується зафіксованими на відеозаписі розмовами, під час яких особа підтверджує, що здійснила поворот, де їй зручно і де вона вважає за логічне, щоб не об`їжджати, власноручно написане у протоколі пояснення, що їхав на АЗС.

Стан алкогольного сп`яніння підтверджено висновком медичного закладу.

Підсумовуючи усе викладене вище, вважаю, що наявними у справі доказами доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення не є виключенням і також повинен здійснюватись із застосуванням вказаних засад.

Водночас ОСОБА_1 не надав жодного доказу того, що особа не вчиняла інкримінованого їй правопорушення.

Крім того, вважаю за необхідне вказати, що перебування особи за межами місця проживання під час дії комендантської години в умовах воєнного стану обґрунтовує законність зупинки водія.

Відповідно до статті 33 КУпАП суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Розглядаючи цю справу, суддя також враховує воєнний стан у державі. З огляду на викладене, враховую суспільну небезпеку здійснення особою керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Керуючись внутрішнім переконанням та об`єктивним аналізом обставин справи, доходжу висновку про те, що особа дійсно керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння під час дії комендантської години. Водночас, вважаю неприпустимим, щоб окремі, ймовірно існуючі незначні процедурні порушення під час оформлення матеріалів адміністративного порушення, призводили до уникнення відповідальності окремими громадянами, які нехтують вимогами чинного законодавства України і наражають на реальну небезпеку інших громадян, особливо під час воєнного стану.

Факт керування ТЗ у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами, що дає судді підстави для визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року 2684,0 грн.

Керуючись статтями 130, 266, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ