Справа № 135/132/23
Провадження № 3/135/62/23
ПОСТАНОВА

іменем України

27.02.2023 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Корнієнко О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовець ЗСУ НОМЕР_1 , притягувався 07.04.2022 Шевченківським районним судом м.Чернівців до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ст.124, ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2023 о 00 год. 42 хв. в м. Ладижин по вул. Наконечного, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості для руху, не врахував дорожню обстановку в темну пору доби, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, в результаті виникнення перешкоди або небезпеки не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на бордюр, в результаті чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. Чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім того, 30.01.2023 о 00 год. 42 хв. в м. Ладижин по вул. Наконечного, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_2 ,в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в приміщенні КП «Ладижинська міська лікарня». Чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року після вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання 27.02.2023 не з`явився. В судовому засіданні 14.02.2023 ОСОБА_1 вину свою не визнав, повідомив, він не перебував за кермом автомобіля. За кермом був його знайомий, який здійснив наїзд на бордюр. Він вийшов, щоб замінити колесо, після чого приїхали працівники поліції. Автомобіль належить йому. Він дійсно вживав алкоголь, але позбавлений права керування, тому не керував автомобілем. Його товариш був в цивільному одязі.

Незважаючи на захисну позицію ОСОБА_1 , його вина у вчиненому правопорушенні підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема: даними, що містять протоколи про адміністративні правопорушення серії ААБ №321223 від 30.01.2023 та серії ААБ №321158 від 30.01.2023; рапорт працівника поліції відділення №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області від 30.01.2023; схема ДТП від 30.01.2023; висновок щодо результатів медичного огляду №19 виданий 30.01.2023 КП «Ладижинська міська лікарня», згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; фотокартки з місця події; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх показами в судовому засіданні.

Крім того, з копій постанов серії БАД №670044 від 30.01.2023 та серії БАД №670043 від 30.01.2023, згідно яких на ОСОБА_1 було накладено стягнення по справах про адміністративні правопорушення передбачені ч.1 ст.126 та ч.4 ст.126 КУпАП, які він не оскаржував.

Крім того, відповідно до даних відеозапису, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на CD-диску, вбачається, що він 30.01.2023 о 00 год. 42 хв. в м. Ладижин по вул. Наконечного керуючи автомобілем «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_2 здійснив наїзд на перешкоду - бордюр, в результаті чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. Працівниками поліції був доставлений для проходження медичного огляду на стан сп`яніння в КП «Ладижинська міська лікарня», за результатом якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Від підпису про ознайомлення з результатом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 в судове засідання 27.02.2023 не з?явився, судом допитано двох свідків, які викликались та з?явились до суду. При цьому встановлено, що їх покази повністю відповідають письмовим поясненням цих свідків, що долучені до справи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вночі була в себе вдома, почула сильний удар, вийшли з донькою з подвір?я. Думали можливо комусь потрібна допомога чи викликати швидку. Донька пішла перша. Бачила на пасажирському сидінні одного чоловіка, який був не в військовій камуфляжній формі. Інший чоловік йшов від автомобіля за донькою, запитував, де є найближче СТО. При цьому був в військовій камуфляжній формі, був в стані сп?яніння, бо мав нечітку невиразну мову, запах алкоголю, нестійку ходу. Донька сказала, що всі живі але п?яні. Вони пішли в будинок та зателефонували в поліцію.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що вона була в будинку матері, почула сильний удар, в кімнату забігла мати, спитала чи вона це чула. Вона ствердно відповіла і вони вирішили піти подивитись на вулицю, можливо потрібно комусь викликати допомогу. Вона пішла вперед до автомобіля. В салоні горіло освітлення. Коло автомобіля ходив молодий високий чоловік у військовій камуфляжній формі. Він був п`яний, бо від нього було чути алкоголь і незв?язно говорив. Зрозуміла що це був водій, бо місце водія в автомобілі було порожнє, а на передньому пасажирському сидінні сидів інший чоловік. Вона запитала чи всі живі і здорові, їй відповіли, що з ними все гаразд, чоловік запитав де є СТО. На що сказала, що вже ніч і комендантська година. Пішла в будинок, викликали з матір?ю поліцію.

Вказані докази суд бере до уваги, оскільки вони не суперечать один одному, є належними та взаємодоповнюваними, тому не викликають сумнівів у своїй достовірності та об?єктивності.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ч. 2 ст. 130 КУпАП є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи і зазначеними доказами.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність належних та допустимих доказів, що вказували б на те, що він керував автомобілем є безпідставним, оскільки факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджено в судовому засіданні як протоколами про адміністративні правопорушення, письмовими поясненнями свідків, а також показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , даними в судовому засіданні.

Допитані в судовому засіданні свідки надали пояснення які відповідають їх письмово викладеним поясненням. Із яких чітко видно, що водієм, який вийшов з автомобіля і оглядав авто був ОСОБА_1 , який перебував у камуфляжній формі. При цьому пасажир автомобіля був одягнений у цивільний одяг.

Жодних доказів на підтвердження захисної версії ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння ним не надано.

Згідно з вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним..

Згідно з вимогами п. 12.2 Правил дорожнього руху України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Згідно з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно з вимогами п. п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Отже суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 12.1, 12.2, 12.3, «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення накладається в межах санкції за найбільш суворе правопорушення.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, суд згідно з вимогами ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП - є вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.130 КУпАП - судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, особу порушника, з метою запобігання вчиненню нових порушень та виховання особи, порушник заслуговує на адміністративне стягнення у розмірі, встановленому санкцією ч.2 ст.130 КУпАП.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн 80 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст. 40-1, ст.124, ч. 2 ст. 130, ст. 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя