3/441/28/2023 441/1722/22
П О С Т А Н О В А

06.03.2023 суддя Городоцького районного суду Львівської області Українець П.Ф., розглянувши адмінматеріали, що надійшли із ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській обл. на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

за протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 173333 від 20.11.2022 ОСОБА_1 в цей день біля 00 год. 55 хв. на вул. Львівська, 134 у м. Городок Львівської обл., у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем «Volkswagen Gоlf» н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 інкриміноване йому у вину адмінправопорушення заперечив, пояснив, що пізно ввечері 20.11.2022 автомобілем «Volkswagen Gоlf» н.з. НОМЕР_1 підвіз ОСОБА_2 на вул. Львівська, 134 у м. Городок Львівської обл., в автомобілі спілкувались близько тридцяти хвилин, як під`їхали поліцейські, вимагали від нього документи, а згодом, пройти огляд на стан сп`яніння. Він на часі прибуття поліцейських автомобілем не керував, такий стояв на узбіччі, тому він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, дав інші пояснення, просить не притягувати до адмінвідповідальності.

Адвокат Гриневич М.М., покликаючись в т.ч., що на часі прибуття поліцейських на місце події автомобіль «Volkswagen Gоlf» н.з. НОМЕР_1 у русі не був, про що їм заявляв ОСОБА_1 , просить про закриття провадження у справі на останнього за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 , адвоката, свідка, вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995р. зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлюється принцип, відповідно до якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, вважається невинуватим доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 27 Постанови пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, із наведених норм закону вбачається, що відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, несе саме особа, яка керує транспортним засобом.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 173333 від 20.11.2022 ОСОБА_1 в цей день біля 00 год. 55 хв. на вул. Львівська, 134 у м. Городок Львівської обл., у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем «Volkswagen Gоlf» н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

Між тим, ОСОБА_1 у суді пояснив, що він 20.11.2022 о 00 год. 55 хв. вул. Львівська, 134 у м. Городок Львівської обл. транспортним засобом не керував, такий, на часі приїзду поліцейських, стояв на узбіччі дороги, а він сидів у автомобілі та спілкувався із ОСОБА_2 , наміру будь-куди їхати не мав.

Про цю обставину ОСОБА_1 повідомляв поліцейським на місці і це має підтвердження відтвореним в суді відеозаписом від 20.11.2022 та показаннями свідка ОСОБА_2 .

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Об`єктивна сторона правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 полягає у керуванні транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій, згідно чинних ПДР України це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Працівник поліції повинен зафіксувати не лише факт перебування водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а ще й факт керування ним транспортним засобом, що у матеріалах справи відсутнє.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, у даному, конкретному випадку склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведено.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наведеного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП -

п о с т а н о в л я ю :

справу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів.

Суддя П.Ф. Українець