Справа № 336/130/23
Провадження №3/336/465/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області департаменту патрульної поліції у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який проживає (згідно протоколу) за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований (згідно протоколу) за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173-2, ст.185 КУпАП, -

встановила:

12.12.2022 о 19.16 годині ОСОБА_1 , знаходився за адресою: АДРЕСА_1 та вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 . Вказаним діями, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, 12.12.2022 о 19.40 годині в м. Запоріжжі по вул. Запоріжсталівська, буд.20 гр. ОСОБА_1 не виконував законну вимогу поліцейського про припинення правопорушення, а саме: дрібного хуліганства у вигляді нецензурної лайки, поводив себе зухвало та нахабно, шарпав працівника поліції та намагався доторкнутися до табельної вогнепальної зброї. Вказаним діями, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Постановою суду від 20.02.2023 вказані матеріали були об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину в інкримінованих йому правопорушеннях визнав, про що надав відповідну заяву. Надав суду пояснення стосовно обставин, за яких було складено відповідні протоколи про адміністративні правопорушення.

Окрім особистого визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується наступними документами:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії АА №339068 від 12.12.2022 та серії АА №091547 від 12.12.2022, у яких зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 та ст.185 КУпАП;

- протоколом серії АА №047577 від 12.12.2022 про адміністративне затримання ОСОБА_1 ;

- рапортами поліцейського від 12.12.2022;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 12.12.2022;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 12.12.2022;

- заявою ОСОБА_3 від 12.12.2022;

- архівом адмінправопорушень ОСОБА_1 ;

- відеозаписом вчинення правопорушення.

- заявою ОСОБА_1 про визнання вини від 20.02.2023.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ретельно дослідивши матеріали справи, дослідивши відеозапис, суд прийшов до вмотивованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.173-2 та ст.185 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, положеннями ст.185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» дані такі роз`яснення - злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

Відмінність опору від злісної непокори полягає в тому, що опір - це активна фізична протидія законній діяльності потерпілих, а злісна непокора - це пасивна поведінка.

З системного аналізу положень КУпАП з урахуванням позиції Верховного Суду України, висловленої в Узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КУпАП)» від 10.01.2008, випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені, які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» далі - Закон № 580-VIII) законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

В протоколі про адміністративне правопорушення визначений перелік вимог поліцейських, які були висунуті ОСОБА_1 , а саме припинення вчинення дій (правопорушення).

Відповідно до ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 3, 11 ч. 1).

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 29 Закону № 580-VIII поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом. Поліція для виконання покладених на неї завдань може застосовувати інші заходи, визначені окремими законами (ч. 1 - 3 ст. 30 Закону № 580-VIII).

Поліція може застосовувати такі превентивні заходи: (1) перевірка документів особи; (2) опитування особи; (3) поверхнева перевірка і огляд; (4) зупинення транспортного засобу; (5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; (6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; (7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; (8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; (9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; (10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; (11) поліцейське піклування. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 07.12.2017 № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Суд встановив, що своїми діями ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство (діяння психологічного насильства) щодо своєї співмешканки ОСОБА_3 , за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Протоколи про адміністративне правопорушення серії АА №339068 від 12.12.2022 та серії АА №091547 від 12.12.2022 містять інформацію, що ОСОБА_1 протягом року притягався за ст.173 КУпАП та ст.263 ККУ, однак до матеріалів справи документів, які б підтверджували вказане, надано не було.

ОСОБА_1 провину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав, не працює. Обставини, що обтяжують або пом`якшують його відповідальність, не встановлені.

Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення, вважаю за можливе застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 23, 33, 34, 36, 173-2,185, 283, 284 КУпАП України, суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2, ст.185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень (Отримувач - ГУК у Зап.обл./Зап.обл. 21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, Код банку отримувача (МФО) 899998, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку UA0008479, Код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу адміністративний штраф).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 гривень (Стягувач: Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова

Строк пред`явлення виконавчого документа «____»_____________ 20___р.

Постанова набрала законної сили «____»_____________ 20___р.

Дата видачі постанови «____»_____________ 20___р.