Справа № 274/1359/23 Провадження №3/0274/1001/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, пенсіонера, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

01.03.2023 на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 24.01.1023 серії ВАВ № 174676 відносно ОСОБА_1 , який відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, переданий на розгляд судді Базюку Ю.П.

Згідно протоколу, 24.01.2023 о 15:10 ОСОБА_1 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , займався забороненим видом господарської діяльності, збутом міцного спиртового напою, а саме самогону, чим порушив ст. 2 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, про що свідчать матеріали справи. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Про причину неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 1ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" та інші)

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначенихст. 245 КУпАП України, та розгляду справи в межах строків, які передбаченіст. 38 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП з таких підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, і протоколом про адміністративне правопорушення .

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено:

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 24.01.2023;

- фотокопію протоколу про адміністративне правопорушення від 24.01.2023 складеного на ОСОБА_3 ;

- фотокопію постанови ГАБІ № 534186 від 24.01.2023 про накладення на ОСОБА_3 стягнення за ст. 177 КУпАП;

- фотокопію акта знищення самогону від 24.01.2023;

- фотокопію письмових пояснень ОСОБА_3 від 24.01.2023

Частина 1 ст. 164-16 КУпАП передбачає відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Стаття 14.1.36 Податкового кодексу України передбачає, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Враховуючи таке законодавче визначення господарської діяльності її слід розуміти як систематичну діяльність, спрямовану на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

В постанові Пленуму від 25.04.2003 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Поряд з цим, протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про осіб, яким 24.01.2023 ОСОБА_1 збував самогон та який дохід від цього отримав. З матеріалів долучених до протоколу вбачається, що ОСОБА_1 бував самогон один раз 24.01.2023 о 15:10 ОСОБА_3 , що свідчить про те, що в його діях відсутня одна з основних ознак господарської діяльності - систематичність (вчинення особою три і більше разів діяння).

Крім того, важливим елементом, який має бути встановлений в даній категорії справ - це наявність у рідині, яку продає особа, вмісту спирту, проте в матеріалах справи відсутнє експертне дослідження рідини (висновок спеціаліста тощо), яку, за версією працівників поліцію, збував ОСОБА_1 , а відтак у суду відсутні достатні дані аби вважати таку діяльність забороненою.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, яка є бланкетною, зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 2 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", однак в ньому не зазначено, яку саме частину, пункт, підпункт вказаної статті порушено, хоча стаття містить 24 частини.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Крім того, слід звернути увагу, що всі без виключення матеріали справи надані суду в незасвідчених копіях, не містять даних коли вони виготовлені та де знаходяться їх оригінали, що суперечить вимогам Порядку засвідчення копій документів, визначених пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держсноживстандарту України від 07.04.2003 №55.

Пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003) визначено,що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації, який ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ.

Зазначеним способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа, поданого у копії.

Між тим, жодний наявний в справі документ в ксерокопії, який долучений поліцейським до матеріалів протоколу, не завірений належним чином.

Таким чином, перелічені документи взагалі не можуть бути визнані належними і достатніми доказами у справі з огляду на вимогист. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.П. Базюк