Справа № 462/1397/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2023 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ст. 185, 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 13.02.2023 року приблизно о 21 год. 20 хв. знаходячись в смт. Рудне по вул. Миру, 1 на АЗС «ОРАL», висловлювалась нецензурною лайкою на адресу громадян та працівників поліції, чим порушувала громадський порядок та спокій громадян, чим своїми діями вчинила правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

Разом із тим, на адресу суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносного однієї і тої ж особи ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, яке мало місце 13.02.2023 року приблизно о 21 год. 20 хв. знаходячись в смт. Рудне по вул. Миру, 1 на АЗС «ОРАL», з явними ознаками алкогольного сп`яніння, висловлювалась нецензурною лайко на адресу громадян та працівників поліції, на законну вимогу працівників поліції припинити адміністративне правопорушення не відреагувала, при цьому висловлювалася в грубій формі, чим своїми діями вчинила правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 15.03.2023 року розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173 КУпАП справа №462/1396/23 та ст. 185 КУпАП, справа №462/1397/23 вчинені ОСОБА_1 , об`єднано в одне провадження за номером 462/1397/23 провадження 3/462/798/23.

У призначене судове засідання ОСОБА_1 , не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Зважаючи на сповіщення ОСОБА_1 про розгляд адміністративних матеріалів, судом вирішено провести розгляд справи у її відсутності.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи і з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

З огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Слід також звернути увагу і на той факт, що остання не заявляла жодних клопотань до суду, не подала письмових пояснень чи заперечень проти протоколу, тому вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що спрямована на затягування розгляду справи, а відтак уникнення відповідальності.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справ приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173, 185 КУпАП, що стверджується зібраними доказами, що містяться у матеріалах справ про адміністративні правопорушення, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення серія АА №164340, №164339 від 13.02.2023 року;

- протоколом серія АА №127090 від 13.02.2023 року про адміністративне затримання;

-копією рапорту від13.02.2023 р.;

-копіями письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

-копією заяви ОСОБА_4 .

Суд бере до уваги вказані вище докази та звертає увагу, що ОСОБА_1 не була позбавленою можливості та не навела докази, які б слугували підставою вважати її невинуватою у вчиненні правопорушень, не подала клопотань про витребування доказів, допит свідків тощо.

Накладаючи адміністративне стягнення, враховую характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу правопорушника, дію на території України на час вчинення адміністративного правопорушення воєнного стану,а тому вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП та накласти адміністративне стягнення за:

ст. 173 КУпАП у виді штрафу у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) гривень;

ст. 185 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Відповідно до ст.36 КУпАП остаточно накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді адміністративного штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 копійок в дохід держави.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: І.С. Мруць