Справа № 496/5256/22
Провадження № 3/496/134/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції України в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

тимчасово не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

18.10.2022 року о 10:50 год. в м. Біляївка, по вул. Отамана Головатого, 229, ОСОБА_1 порушив правила умови зберігання мисливської гладкоствольної рушниці ЇЖ 58 М №15830 12 к., що призвело до доступу сторонньої особи, а саме племінниці ОСОБА_2 , у якої був ключ та доступ до металевої шафи зберігання зброї. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 191 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, та надав письмові пояснення, відповідно до яких встановлено, що в зв`язку з конфліктом з сусідами прибули співробітники поліції, які вимагали відкрити сейф для перевірки зберігання зброї. Всі дозволи на зброю в нього наявні. Так співробітники поліції надягли на нього наручники і не дозволяли йому пройти та відкрити шафу де зберігається зброя. У зв`язку з чим, він сказав своїй племінниці ОСОБА_2 де знаходяться ключі від сейфа. Вона віддала ключ працівникам поліції і вони в її присутності відкрили сейф та вилучили зброю, про що вони склали акт на вилучення зброї, що і підтвердила своїм підписом ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251 , 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Таким чином, протокол є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій, і є одним із основних джерел доказів.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №122613 від 18.10.2022 року за ч.1 ст. 191 КУпАП.

За диспозицією за ч.1 ст. 191 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів громадянами, які мають відповідний документ дозвільного характеру, виданий уповноваженим державним органом на зберігання зазначеної зброї.

При цьому, відповідно до п.9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

У відповідності до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622, (далі Інструкції) зброя, бойові припаси до неї, основні частини зброї, пристрої та патрони до них, що належать громадянам, мають зберігатися в металевих ящиках, сейфах, спеціально виготовлених для зберігання зброї, за місцем їх постійного проживання або в місцях тимчасового перебування власників (дачних будинках тощо), про що повідомляються органи поліції. При цьому зброя, пристрої мають бути в розрядженому стані (пункт 12.12 Інструкції).

Таким чином, з Інструкції вбачається, що зберігання зброї повинно здійснюватися таким чином, щоб унеможливити доступ інших осіб.

Зважаючи на викладенні обставини, суддя вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 18.10.2022 року слід визнати недопустимим доказом, у зв`язку з наявністю допущених порушень при його складанні.

З наведеного слідує, що викладена в протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та диспозиції ст. 191 КУпАП, оскільки в протоколі не конкретизовано, які саме були порушені правила зберігання вогнепальної мисливської зброї із посиланням на приписи Інструкція № 622.

Крім того, відповідно до пояснень ОСОБА_1 зазначену вогнепальну зброю було вилучено в присутності ОСОБА_2 .

Також відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що остання надала працівникам поліції доступ до сейфа та доступ до приміщення а саме будинку АДРЕСА_1 , зі згоди її дядька ОСОБА_1 ..

При цьому у судовому засіданні було встановлено, що племінниця ОСОБА_2 фактично виконала вимоги працівників поліції щодо доступу до сейфу зі зброєю.

За таких обставин доказів вини як у формі умислу, так і формі необережності ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

При цьому слід зауважити, що суддя, здійснюючи правосуддя, відповідно до ст. 129 Конституції України, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Згідно п.4 рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3, частина 2 статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч. 1 ст. 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так як було встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КУпАП, і таким чином, відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КУпАП, а тому, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі слід закрити.

За вимогами п.1 ст. 247 КУпАП, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ст. 247, ст.ст. 252, 283, 284, КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 191 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Вилучену мисливську гладкоствольну рушницю «ІЖ 58М», 12 клб., серії НОМЕР_1 1988 року випуску, яка на підставі квитанції №Б015231 на прийняту зброю і боєприпаси від 18.10.2022 року, яка зберігається у Одеському районному управлінні поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області - повернути власнику ОСОБА_1 .

Копію постанови направити до Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, для відома.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.Л. Пасечник