Справа 362/2680/22
Провадження 3/362/35/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2023 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

03.07.2022 о 20:55 год. у с. Лосятин Білоцерківського району Київської області. вул. Центральна, 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Leed 90 без державного номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка що не відповідає обстановці) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення заперечив. Вказав, що дійсно керував транспортним засобом, його зупинили поліцейські, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, однак він відмовився, оскільки була пізня година, а він поспішав. Наголосив, що при спілкуванні з ним поліцейські не представились та не вказали причину зупинки. Зауважив, що свідків на місці події не було, а розписку про отримання транспортного засобу він писав особисто, після чого на своєму транспортному засобі поїхав додому.

Представник ОСОБА_1 адвокат Федоров Д.С. (діє на підставі ордеру серія АІ № 1260357 від 03.08.2022) просив закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції зауважив, що працівники поліції грубо порушили процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за цією статтею. Зокрема звернув увагу суду, що останньому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі після того, як відмовився проходити такий огляд на місці зупинки транспортного засобу. Наголосив, що з відеозапису не вбачається факту, що ОСОБА_1 пропонували пройти такий огляд у медичному закладі, а те, що у матеріалах справи наявне направлення на огляд водія до Білоцерківської міської лікарні № 4 не може свідчити про факт такої пропозиції зі сторони працівників поліції. Крім того, з відеозапису не вбачається, що це направлення оголошувалося та вручалося ОСОБА_1 , йому не було роз`яснено права, у тому числі право на захист, при оформленні цього протоколу. Щодо свідків, дані про яких зазначено у протоколі, то вказав, що їхні письмові пояснення, які наявні при матеріалах справи, є шаблонними, а анкетні дані цих свідків не відповідають дійсності. Так, на його адвокатські запити отримав інформацію, що свідок ОСОБА_2 взагалі не проживає за адресою, яка зазначена у протоколі. Також зауважив, що ОСОБА_3 , який відповідно до наявної у матеріалах справи письмової розписки зобов`язався доставити мопед ОСОБА_1 до певного місця, взагалі був відсутній на місці події. Вказані обставини слугували підставою його звернення до ДБР з заявою про вчинення працівниками поліції, які оформляли цей протокол і додатки до нього, кримінального правопорушення, передбачено ст. 366 КК України, на підтвердження чого надав відповідні письмові докази. Щодо долученого відеозапису в якості доказу вчинення ОСОБА_1 цього правопорушення, то вважає його недопустимим доказом з огляду на його небезперервність. Пояснив, що на адвокатський запит отримав інформацію, що час роботи натільної камери, якою тоді поліцейські здійснювали фіксування правопорушення, у триваючому режимі очікування складає до 30 діб, поліцейські отримали цей пристрій безпосередньо перед заступанням до несення служби, а саме о 20:00, а події, що відображені у протоколі мали місце о 20:55 год.

За клопотанням сторони захисту у судове засідання викликались свідки, вказані в протоколі, працівники поліції, які оформляли даний матеріал, а також ОСОБА_3 , який відповідно до наявної у матеріалах справи письмової розписки зобов`язався доставити мопед ОСОБА_1 до певного місця.

ОСОБА_4 , працівник поліції, які оформляв даний матеріал надав суду пояснення, що у ході патрулювання зупинили водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом (мопедом) без державних номерних знаків та без шолома. В ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. З огляду на вказані обставини водієві було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та закладі охорони здоров`я. На вказану пропозиції водій категорично відмовився, при фіксуванні такої відмови його бодікамера вимкнулась, припустив, що розрядилась. Додатково залучив двох свідків, їхні дані записував у протокол зі слів свідків, обов`язку перевірки достовірності анкетних даних свідків законом не передбачено. Вказані свідки особисто підписали наявні в матеріалах справи письмові пояснення, зауважень в учасників не було. Водія було відсторонено від керування шляхом передачі транспортного засобу іншому водію під письмову розписку.

ОСОБА_3 , який відповідно до наявної у матеріалах справи письмової розписки зобов`язався доставити мопед ОСОБА_1 до певного місця, який прибув до суду за клопотанням сторони захисту, пояснив суду, що є двоюрідним братом ОСОБА_1 . У час та місці, зазначеними у протоколі, він був відсутній на місці події, транспортний засіб не забирав, розписку не писав. Не розуміє чому працівники поліції зазначили його, як особу, яка забирала мопед його двоюрідного брата.

Інший працівник поліції, який був присутній на місці події, а також свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлені про час та місце засідання, до суду не з`явились, причини неявки суду невідомі.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді даної справи, суд установив таке.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2, п. 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із фабулою ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою наступає, серед іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки п.2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозаписи події правопорушення, що відображена на електронному диску, долученому до матеріалів справи і переглянутому в судовому засіданні. Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі. Клопотання сторони захисту про визнання недопустимим цього доказу через його небезперервність суд відхиляє, оскільки сама по собі небезперевність відеозапису не порушує конституційних чи конвекційних прав ОСОБА_1 чи інтересів інших осіб, натомість цей відеозапис стосується предмету доказування по цій справі. До того ж натільна камера поліцейського є технічним засобом, який має здатність розряджатися, а сам по собі факт, що поліцейські отримали його перед заступанням до несення служби не свідчить про те, що цей пристрій був повністю заряджений.

Так, з відеозапису № 1 (файл VID_20220705_092031_584) вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (мопед) та його зупинка працівниками поліції. На відеозаписі № 2 (файл 00000000__0010) мається інформація, що ОСОБА_1 добровільно без будь-якого примусу надає свої анкетні дані та у подальшому відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.07.2022;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 03.07.2022, за якими ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та в КЗМБР Білоцерківській міській лікарні № 4;

-даними розписки ОСОБА_3 від 03.07.2022 про отримання транспортного засобу з метою доставки за місцем проживання власника;

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядкуз метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке невиконане через відмову ОСОБА_1 . При цьому під час пропозиції йому пройти освідування поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису. Факт відсторонення водія від керування транспортним засобом підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_3 від 03.07.2022.

Не зважаючи на процесуальну позицію ОСОБА_1 та його захисника щодо невизнання вини за ч.1 ст. 130 КУпАП, на переконання суду, надані докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі.

Покликання сторони захисту щодо відсутності конкретної пропозиції пройти огляд на місці або в закладі охорони здоров`я суд відхиляє, з огляду на той факт, що вказаний факт спростовується долученим відеозаписом, де звучить пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння, разом з тим матеріали справи не містять беззаперечних доказів згоди водія на проведення такого огляду та його активних дій для його проведення. Крім того, суд враховує, що у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення вказано лише «не згоден», при цьому будь-яких застережень щодо бажання проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладу останнім не висловлено.

Також суд вважає безпідставними покликання сторони захисту про відсутність свідків на місці події, оскільки за правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд проводиться у присутності двох свідків лише в разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Відтак, долучений відеозапис є самостійним засобом доказування події адміністративного правопорушення.

Не бере суд до уваги і твердження сторони захисту про те, що працівники поліції до матеріалів цієї справи внесли неправдиві дані щодо свідків події і особи ОСОБА_3 , оскільки доказів цього суду не надано. Натомість судом установлено, що ОСОБА_3 є родичем ОСОБА_1 , його двоюрідним братом, у цій розписці зазначено анкетні відомості цієї особи.

Суд відхиляє твердженням сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, оскільки це спростовується його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідній графі. Щодо відсутності захисника на місці оформлення цього протоколу, то суд звертає увагу, що у працівників поліції немає імперативного обов`язку залучати захисника при складанні протоколу, оскільки рішення за цієї категорією справ приймає суд, а право ОСОБА_1 на захист по цій справі реалізовано.

Всі інші зауваження сторони захисту щодо порушення поліцейськими процедури оформлення цієї справи, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчить про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому клопотання про закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП відхиляється.

Призначаючи адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особи порушника, невизнання вини, та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір

Керуючись ст. ст. 221, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 ча визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко