ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

13 березня 2023 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від командування військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернуватка, Софіївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, солдата військової частини НОМЕР_1 , номер обслуги зенітного кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу підтримки роти вогневої підтримки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу №А4121/6 від від 09 січня 2023 року, Номер обслуги зенітного кулеметного відділення ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 (призваний на військову службу 23.03.2022 року за загальною мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 , згідно Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022,) будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 125, 26 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Однак, солдат ОСОБА_1 всупереч наведеним статутним обов`язкам, діючи умисно, всупереч інтересам служби з 29.12.2022 року по 07.01.2023 року самовільно залишив місце несення служби, а саме: розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ), проводив час на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_5 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. До військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 прибув 07.01.2023 року.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 і період часу з 29.12.2022 року по 07.01.2022 року був відсутній на службі без поважних причин.

Дані обставини свідчать про самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, яке полягало у неприбутті до військової частини (місця служби) тривалістю 3 доби вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 тобто про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 до суду неодноразово не з`явився, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань від нього не надходило.

У відповідності до ст. 268 КУпАП присутність правопорушника під час розгляду даної категорії справ не є обов`язковою за умови належного сповіщення останнього про день, час та місце проведення судового засідання.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У графі протоколу № А4121/6 від 15.09.2022 року про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП " Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності" ОСОБА_1 зазначив, що свою провину визнає.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності по ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, тобто за самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, яке полягало у неприбутті до військової частини (місця служби) тривалістю 3 доби вчинене в умовах особливого періоду.

Судом враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016), що суд має бути неупередженим і безстороннім та не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

А у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно зі ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 172-11 КУпАП відповідальність настає за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Між тим, згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-IX, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2119-IX від 15.03.2022.

Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.04.2022, строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 212-IX від 21.04.2022.

Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.05.2022, строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2263-IX від 22.05.2022.

Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022, строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2500-IX від 15.08.2022.

Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21.11.2022, строком на 90 діб. Даний Указ затверджено Законом України № 2738-IX від 16.11.2022.

Отже, відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, яке полягало у неприбутті до військової частини (місця служби) тривалістю 3 доби вчинене в умовах особливого періоду, в той час як на території України діяв воєнний стан, що виключає відповідальність особи за діяння, передбачені частинами першою або третьою статті 172-11 КУпАП, вчинені в умовах особливого періоду.

Крім того, відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен перевірити правильність складання протоколу та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Вивченням протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що він не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, а саме: у тексті протоколу маються розбіжності в графі дата та місце народження зазначено ІНФОРМАЦІЯ_2 , тоді як згідно копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 ОСОБА_1 та копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 датою його народження є ІНФОРМАЦІЯ_3 , також місцем народження зазначено с. Базавлучок, згідно паспорта місце народження - с. Тернуватка, Софіївського району, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

За наведених обставин, оцінюючи наведені докази, безпосередньо досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП - не доведена.

Керуючись ст.24, ст.40-1 , ч.4 ст. 172-11, ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч. 4 ст. 172-11 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула