ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2023 Справа №607/3010/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Кунцьо С.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління Служби безпеки України в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кременець Тернопільської області, українку, громадянку України, головного спеціаліста відділу планування та підготовки населення до дій у надзвичайних ситуаціях, управління цивільного захисту населення, планування та підготовки населення до дій у надзвичайних ситуаціях Департаменту з питань оборонної роботи, цивільного захисту населення та взаємодії з правоохоронними органами Тернопільської обласної державної адміністрації, проживаючу в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у судовому засіданні під час проведеної 2-8 лютого 2023 року перевірки стану охорони державної таємниці в Департаменті з питань оборонної роботи, цивільного захисту населення та взаємодії з правоохоронними органами Тернопільської ОДА, комісією Управління СБ України в Тернопільській області було встановлено, що головний спеціаліст відділу планування ті підготовки населення до дій у надзвичайних ситуаціях, управління цивільного захисту населення, планування та підготовки населення до дій у надзвичайних ситуаціях ОСОБА_2 , маючи допуск (з 10.09.2012, 09.12.2022) та доступ до державної таємниці за формою 2, не дотрималась взятого на себе зобов`язання у зв`язку з допуском до державної таємниці та не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.

Так при огляді робочих місць працівників Департаменту яким надано допуск до державної таємниці, комісією та присутніми особами встановлено, що в порушення вимог п.п. 442, 444 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМ України від 18 грудня 2013 року № 939 (далі - Порядок) ОСОБА_3 здійснювалась обробка та зберігання секретної інформації із використанням автоматизованої системи (ПЕОМ інв. № 4014_178980032, підключеної до мережі Інтернет) без створення на неї комплексної системи захисту інформації (КСЗІ) з підтвердженою відповідальністю.

Зокрема, на вказаній ПЕОМ, розміщеній в кабінеті № 11 (комісії Управління не представлено акт придатності режимного приміщення на вказаний кабінет та він не передбачений у переліку режимних приміщень, для проведення секретних робіт), на робочому місці ОСОБА_1 на жорсткому магнітному диску, який у порушення п. 445 Порядку, не зареєстрований в «Журналі обліку машинних носіїв інформації Департаменту ...» (№ 44дск від 10.01.2018 року) на робочому столі диску С (Users/рс/РХЗ 3.53 звіт 2022р.підписаний), виявлено електронний файл «Звіт_01.17» із назвою документа «Основні показники щодо радіаційного та хімічного захисту по Тернопільській станом на 01.01.2017», гриф секретності «Таємно» (після заповнення). Відомості, викладені у ньому повністю відповідають оригіналу документа, що зберігається в папці «Основні показники Плану ЦЗ Тернопільської області» реєстраційний інв. № ОП-46т від 31.01.2022, гриф секретності «Таємно», надано на підставі ст. 1.12.3 ЗВДТ, виконавцем якого є ОСОБА_1

Відмітки про розсекречення вказаного документа відсутні. За попередньою оцінкою комісії відомості викладені у вказаному документі мають ступінь секретності «Таємно» та підпадають під положення ст. 1.12.3 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом СБУ від 23.12.2020 № 383.

Таким чином ОСОБА_1 здійснюючи обробку та зберігання секретної інформації на вказаній ПЕОМ порушила вимоги ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» та абзаців 5, 9, 31 п. 116 Порядку.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася і про причину неявки в суд не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином у встановленому законом порядку.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до частини 2 статті 268 КУпАП, вважаю за можливе справу розглядати у відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка не з`явилася до зали судових засідань, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч. 1 ст.212-2 КУпАП знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доводиться матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 10 від 17.02.2023 року; витязі з акту перевірки стану охорони державної таємниці в Департаменті з питань оборонної роботи, цивільного захисту населення та взаємодії з правоохоронними органами Тернопільської обласної військової (державної) адміністрації від 09.02.2023 року; витязі з «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, в установах і організаціях» затвердженим постановою КМУ від 18.12.2013 р. №939; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 02.02.20223 року; копії наказу Про звільнення та призначення ОСОБА_1 від 01.08.2022 року; зобов`язаннях громадянина України у зв`язку із доступом до державної таємниці від 12.06.2019 р., 23.07.2019 р.; посадовій інструкції від 01.09.2022 року.

За таких обставин, оглянувши матеріали справи, якими підтверджується факт недотримання ОСОБА_1 взятого на себе зобов`язання, у зв`язку з допуском до державної таємниці, вважаю, що в її діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, тобто порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винної, її майновий стан, і приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті за якою вона притягується до відповідальності, у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 212-2, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н ОВ И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020, 00 (одна тисяча двадцять гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяС. В. Кунцьо