Справа № 346/4433/22
Провадження № 3/346/68/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Беркещук Б.Б., з участю секретаря Нефьодової Т.В., захисника Ломничука Ю.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, громадянина України, українця, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 110501 від 11.02.2022 р. ОСОБА_1 11.02.2022 року о 19:40 год. в с. Саджавка керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, тремтіння рук, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження тесту на приладі драгер відмовився на місці зупинки т/з та проїхати ЦРЛ відмовився, тим самим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні його захисник адвокат Ломничук Ю.Ю. підтримав подане письмове клопотання про закриття провадження у справі та пояснив, що у матеріалах справи відсутні докази, які беззаперечно доводили б вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні. Захисник зазначив, що відсутня сукупність обставин, яких було б достатньо для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Пояснив, що в світлу пору доби, 11 лютого 2022 р., ОСОБА_1 керував транспортним засобом в межах с. Саджавка та залишив транспортний засіб біля одного з магазинів, зустрівся зі своїми товаришами, з якими в подальшому розпивав алкогольні напої.

Після того, як на дворі стемніло, близько 19 год. 10 хв. 19 год. 30 хв., ОСОБА_2 зателефонував своєму другові, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та попросив останнього відвезти його додому, осільки він вживав алкогольні напої і не може керувати транспортним засобом. ОСОБА_3 погодився, приїхав власним автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. « НОМЕР_1 » та відвіз до себе на подвір`я так як останній є його сусідом. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вийшли з автомобіля «Volkswagen Passat» і після короткої розмови на приватну територію подвір`я ОСОБА_3 , увірвалися два працівники поліції на службовому автомобілі.

Працівники поліції, не назвавши своє прізвище, посаду, спеціальне звання, вийшли зі свого службового автомобіля і один з працівників поліції, на якому була закріплена бодікамера, підійшов до ОСОБА_1 і запитав, чому той не зупинився на їх вимогу. Стефаницький спочатку подумав, що дане питання було адресоване ОСОБА_3 , адже саме він керував транспортним засобом, і продовжив говорити по телефону. Працівник поліції попросив Стефаницького показати посвідчення, а не ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом. Крім того, ОСОБА_3 хотів виконати відповідне прохання, проте працівник поліції сказав, щоб саме ОСОБА_1 пред`явив посвідчення водія. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, певного хвилювання, ОСОБА_2 не став сперечатися і передав працівнику поліції своє посвідчення водія. В той час, інший працівник поліції розмовляв з ОСОБА_3 поруч і останній пояснив, що це його автомобіль і він був за кермом. Згодом один з працівників поліції, на якому була закріплена бодікамера, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та у відповідному медичному закладі. ОСОБА_2 відмовився від обох пропозицій, оскільки він транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв не керував. Надалі працівник поліції повідомив, що на останнього буде складений протокол за ст.130 ч.1 КУпАП. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 неодноразово наголошували, що транспортним засобом керував ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 був лише пасажиром. Проте, працівники поліції не надали належну оцінку їхнім словам, а склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Захисник вважає, що дії працівників поліції є незаконними та завідомо протиправними. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення не міститься жодних доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. У постанові Івано-Франківського апеляційного суду по справі № 346/2768/21 від 19.11.2021 р. зазначено про застосування принципу «плодів отруйного дерева», зміст якого, через призму розгляду доведеності вини у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, становить: у разі безпідставності зупинки, всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі результати огляду водія, є незаконними.

У матеріалах справи відсутні відомості про зупинку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , тому дії вчинені працівниками поліції є незаконними.

Зауважив, що з долученого працівниками поліції відеозапису, неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відеозапис не відображає складу інкримінованого Стефаницькому правопорушення. Поліцейськими грубо порушено вимоги ч.2 ст.266 КУпАП та вимоги Інструкції від 18.12.2018 № 1026.

Крім того, відповідно до ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі. Проте, жодних прав чи обов`язків ОСОБА_2 роз`яснено не було, протокол у його присутності не складався. Захисник звернув увагу на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено про фундаментальне право на отримання кваліфікованої правової допомоги та не було вручено примірник протоколу про адміністративне правопорушення, що суттєво звужує обсяг його прав щодо висловлення незгоди з відповідним протоколом і порушує вимоги ст. 254 КУпАП.

Захисник зазначив, що свідків вчинення ОСОБА_2 11.02.2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в протоколі не зазначено. Працівниками поліції було допущено порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбаченого ст.266 КУпАП, так як такому огляду підлягає тільки особа, яка керує транспортним засобом, тому просить провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснив, що він є старостою с. Іванівці Коломийського району і ввечері 11.02.2022 р. його друг та сусід ОСОБА_1 зателефонував до нього, просив його забрати з магазину «Мрія», де останній був з друзями. Коли приїхав на власному транспортному засобі марки «Volkswagen Passat» темно синього кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 » в с.Саджавка до магазину, то забрав ОСОБА_1 і вони разом поїхали додому в АДРЕСА_2 , автомобілем керував він, ОСОБА_3 ,а ОСОБА_1 знаходився поруч на пасажирському сидінні. Коли він, свідок ОСОБА_3 , заїхав на територію власного подвір я, то після зупинки тз вдвох з ОСОБА_2 вийшли з автомобіля і він, свідок, пішов зачиняти ворота, а ОСОБА_2 знаходився біля транспортного засобу. В той час під`їхала поліцейська машина п рацівники поліції підійшли до ОСОБА_1 , почали розмоу та стверджувати, що ОСОБА_2 керував його тз перебуваючи в стані алкогольного сп яніння. Свідок ствердив, що керував належним йому автомобілем марки «Volkswagen Passat» темно синього кольору саме він, а не ОСОБА_1 . Крім того ствердив, що вищезгадані події мали місце по місцю його, свідка ОСОБА_3 , проживання в с.Іванівці Коломийського району Коломийського району.

Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги письмове клопотання, пояснення захисника та свідка, суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР передбачена ст.130 КУпАП.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, особа, яка керує транспортним засобом може відмовитись від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тільки за наявністю обставин, які передбачені ст.17 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у відмові від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівниками поліції не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Volkswagen Passat». Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст.40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі безкольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото-і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото-і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Зазначене кореспондується із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Доданий до матеріалів справи відеозапис не є безперервним. На оптичному диску міститься один відеофайл, який триває декілька хвилин, переривається і по якому неможливо відновити всі обставини події. Долучений до матеріалів справи відеофайл не містить даних про зупинку транспортного засобу та саме водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В рішенні № 404/4467/16 а від 20.02.2019 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця, і як наслідок переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього т.з. за призначенням, тобто з метою керування.

Суд погоджується з доводами захисника, що працівниками поліції допущено порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбаченого ст.266 КУпАП, так як такому огляду підлягає тільки особа, яка керує транспортним засобом. Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій, є основним джерелом доказів, складається по встановленій формі і повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, а саме: дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Враховуючи вищенаведене, доходжу висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №110501 від 11 лютого 2022 року складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не повністю вказано місце вчинення адміністративного правопорушення (відсутні вулиця, номер будинку, район, область), не вказано яким саме транспортним засобом керував ОСОБА_1 , а також не зазначено прізвища, адреси свідків адміністративного правопорушення (відсутні вулиця, номер будинку/квартири, район, область). Крім того, у вказаному протоколі та на переглянутому в судовому засіданні відеозаписі містяться розбіжності місця вчинення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме в протоколі зазначено с. Саджавка, а з відеозапису та пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається с. Іванівці Коломийського району.

Відповідно до ст. 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюють його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Однак, матеріали справи не містять жодних даних про роз`яснення Стефаницькому його прав чи обов`язків.

Також з досліджених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 не було вручено копію протоколу, як цього вимагає ст. 254 КУпАП. У справі немає даних про таке вручення або про відмову від його отримання чи направлення йому по пошті. Таке порушення є істотним порушенням права правопорушника на захист, оскільки йому належно не було вручено акт адміністративного звинувачення, що є безумовною процесуальною перешкодою для притягнення особи до відповідальності.

Суд вважає, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів винуватості особи, а дійти такого висновку виключно зі змісту протоколу про скоєння адміністративного правопорушення, в якому містяться неточності, та досліджених у судовому засіданні рапортів поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 12.02.2022 року, неможливо.

Наявними доказами неможливо встановити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, з доведенням цього факту поза всяким розумним сумнівом.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3, частина друга статті 19 Основного Закону України ). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Зважаючи на викладене, даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7, 33, 44-3, 221, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 283- 285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днівз дня винесення постанови.

Суддя Беркещук Б. Б.