Дата документу Справа № 336/4360/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/4360/22 Головуючий в 1 інст. Галущенко Ю.А.
Провадження №33/807/82/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Сілкіної О.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2022 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , зі слів тимчасово не працює, паспорт НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. стягнуто судовий збір.

Згідно з відомостями, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення та визнаних судом доведеними , 23.08.2022 року о 22 год.47 хв. ОСОБА_1 по вул. Військбуд 84 в м. Запоріжжі керував автомобілем Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння,від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України,за що передбачена відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційною суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що вважає постанову необґрунтованою, невмотивованою, такою, що підлягає оскарженню у зв`язку із неповнотою проведеного судового розгляду, з порушенням принципу верховенства права, законності рівності всіх учасників судового процесу, порушенням норм матеріального та процесуального права з наступних підстав. Так вказує, що судом не були допитані працівники поліції, які складали протокол відносно нього, допустив цим неповноту та необ`єктивність судового розгляду, не надав належної оцінки усім доказам у сукупності, при цьому в обґрунтування свого рішення поклав докази, які надані працівниками поліції.

Крім того вказує, що під час розгляду справи в суді були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до показань яких суд поставився критично, з чим він категорично не погоджується.

Зазначає, що не керував транспортним засобом, на момент прибуття працівників поліції знаходився в салоні вказаного автомобіля з ключами на пасажирському місці біля місця водія, ввімкнув задню передачу замість ручного гальма та габаритні вогні, перемикав музику.

Звертає увагу, що працівниками поліції не було запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, не залучено двох свідків при складанні протоколу, не роз`ясненні права та обов`язки, натомість ними була застосована фізична сила відносно нього.

Крім того зазначає, що тільки після доставлення його до відділення поліції йому було роз`ясненні права та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом.

Вказує, що відеозаписи, які долучені до матеріалів справи не містять доказів про роз`ясненні йому його прав, факту перебування за кермом та того факту, що транспортний засіб здійснював рух.

Вважає, що його провину не доведено «поза розумним сумнівом» матеріалами справи, внаслідок їх суперечливості.

Просить постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2022 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього закрити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Сілкіної О.О., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення, суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАп за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, з таким висновком суду апеляційна інстанція не може погодитися у зв`язку з наступним.

Так, звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, слід констатувати відсутність жодного належного обґрунтування висновку районного суду про доведеність провини ОСОБА_1 , що вочевидь не надає можливості стверджувати про законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення.

Визнаючи провину ОСОБА_1 доведеною, місцевий суд не перевірив належним чином докази на підтвердження факту керування транспортним засобом та законності вимог працівників поліції та обґрунтованості їх підозр щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а також щодо дотримання процедури огляду, передбаченої ст. 266 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що жодних об`єктивних даних на підтвердження тих обставини, що ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння у справі не має.

Так, протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не може бути визнаний належним доказом у цій справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Що стосується відеозапису події, то слід констатувати, що на ньому не зафіксовано рух та зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а покази останнього разом із показами свідків події підтверджують дійсні обставини, які також відтворені на відеозаписі.

Звертаючись до мотивувальної частини постанови, апеляційна інстанція зауважує, що у даному випадку має значення не факт закріплення відеокамери на фірмовому одязі працівника патрульної поліції, що не оспорювалося і оспорюється апелянтом, а має вирішальне значення зміст зафіксованих подій.

Між тим, суд, піддаючи критиці позицію ОСОБА_1 , не навів переконливих обставин на спростування позиції останнього про не керуванням ним автомобілем.

Посилання на відомості рапорту інспектора поліції, як на доказ керування ОСОБА_1 автомобілем не лише не узгоджується із наданим на дослідження працівниками патрульної поліції відео, а і не відповідає критерію допустимості доказу через очевидну зацікавленість працівників поліції.

Так, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 стоїть біля автівки разом з іншими хлопцями, вимогу надати документи повідомляє, що вони нікуди не їхали, а стояли, він завів автомобіль для того, щоб включити музику, при цьому, випадково включив задню передачу замість ручного гальма, заперечує факт керування. Далі ОСОБА_1 відмовляється надати документи і працівники поліції його відвозять до відділу поліції, де встановлюють його особу та пропонують пройти огляд на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння. На таку пропозицію ОСОБА_1 відмовляється, а працівник поліції повідомляє, що відносно нього буде складено протокол.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав свої покази, надані в суді першої інстанції стосовно того, що 23.08.2022 року, починаючи приблизно з 21.00 години, він з друзями знаходився по вул.Військбуд на майданчику біля кіоску, де вони святкували День прапора, пили пиво. Поряд знаходився автомобіль Volkswagen Passat, власником якого є його приятель, автомобіль був припаркований у цьому місці з обіднього часу, у ньому грала музика, що можливо і було причиною виклику поліції іншими особами. Приблизно о 22.40 год. до них під`їхав автомобіль поліції, ОСОБА_1 в цей момент знаходився біля двері водія автомобіля, проте за кермом не сидів, автомобіль з місця не рушав, завів двигун для того, щоб музика грала, не зменшуючи заряд акумулятора, в автомобілі були ввімкнені габаритні вогні. Напевне тому, що його побачили біля двері водія, поліцейські саме до нього звернулись з вимогою надати документи на автомобіль та особисті документи, на що він відповів, що особистих документів при собі не має, автомобіль стоїть припаркованим та на ньому ніхто не їхав. Такі його пояснення поліцейським до уваги не приймались, поліцейський наполягав, що автомобіль рухався і це зафіксовано, всі подальші дії щодо вимоги пройти огляд на стан сп`яніння, складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські вчиняли саме щодо нього, вже у райвідділку, куди його доставили, він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 в місцевому суді показав, що в той день вони вирішили зустрітись випити пива, приблизно о 22.00 год. відпочивали біля кіоску, він відійшов у туалет, а ОСОБА_1 в цей момент був біля двері водія автомобіля і перемикав музику, тому поліцейські, які прибули на місце, саме до ОСОБА_1 звертали вимогу про надання документів, нічого у присутніх не питали. Далі, ОСОБА_1 на службовом автомобілі відвели у райввілок.

Аналогічні покази надавав і свідок ОСОБА_2 , який показав, що в день згадуваних вище подій він на автомобілі Volkswagen Passat приблизно в обідній час приїхав до кіоска по вул. Військбуд, де припаркував автомобіль, десь о 21.00 год. на цьому місці зустрівся з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , вони разом пили пиво. Машина була не заведена, стояла з ввімкненими габаритами, ключі лежали всередині. ОСОБА_1 пішов до машини перемкнути музику, а коли вийшов з автомобіля, до нього пред`явили претензії працівники поліції, що він у стані сп`яніння їхав за кермом та вимагали надати документи. Машина стояла без руху.

Одночасно суд також звертає увагу на зафіксованих у протоколі відомостях стосовно власника автівки, яким є ОСОБА_5 , що узгоджується із поясненнями ОСОБА_1 про приналежність автомобіля іншій особі.

Отже, досліджені докази у їх сукупності, а саме: оглянуте відео, на якому зафіксовані три чоловіки поблизу автомобіля, покази наведених вище осіб - не надають можливості стверджувати про доведення факту керування даним транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Також звертає на себе увагу і порушення процедури огляду, передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто, згідно наведеного порядку, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відбувається на місці зупинки водія і лише у разі його відмови від проходження такого огляду або у випадку незгоди з отриманими результатами цей огляд може бути проведений у закладі охорони здоров`я.

Натомість виявлення ознак наркотичного сп`яніння надають право пропонувати проходження водієм медичного огляду у медичному закладі.

Як видно з матеріалів справи, працівниками поліції інкриміновано ОСОБА_1 відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і ці ознаки були оголошенні лише при озвученні складеного протоколу.

Між тим, відеозаписом події зафіксовано, що працівники поліції взагалі не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у райвідділку поліції, на що ОСОБА_1 відмовився.

При цьому, з оглянутого відеозапису події не вбачається наявність ознак будь-якого сп`яніння у ОСОБА_1 а його знервований стан виявляв незгоду останнього із діями працівників поліції.

Зафіксовані на відео обставини щодо підозр на перебування водія у невизначеному працівниками поліції стані алкогольного або наркотичного сп`яніння вочевидь не відповідають відомостям, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно перебування ОСОБА_1 у стані саме алкогольного сп`яніння з зазначенням відповідних ознак, які до того ж, з огляду на відео матеріал, не були до складання протоколу озвучені працівником поліції, що слід визнати суттєвим порушенням.

Виявлення відповідних ознак сп`яніння є передумовою для задля подальшого дотримання положень ст. 266 КУпАП.

З`ясування цих обставин має вирішальне значення, оскільки саме наявність таких дійсних ознак надає можливість працівникам патрульної поліції запропонувати проходження медичного огляду та усуває сумніви у дотриманні певної процедури з боку працівників патрульної поліції та утримує від формального підходу до з`ясування всіх обставин.

Отже, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості є лише відображенням позиції працівників поліції і, за своєю суттю фактично є обвинуваченням, яке має бути доведеним.

Тому, з урахуванням наведеного та приймаючи до уваги вимоги ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 266 КупАП апеляційний суд дійшов висновку, що запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан сп`яніння також було проведено з істотними порушеннями, що є підставою для визнання встановленого факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння недійсним.

Отже, на переконання апеляційного суду відомості зазначені в протоколі про обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме про керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджуються доказами, наданими до протоколу, а відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до непогодження з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, що за вже встановлених порушень, суттєво не впливає на висновки суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2022 р., якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник