ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/315/23 Справа № 205/7547/22 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К.О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю захисника Климась Ю.І., апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, який фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, 02 вересня 2022 року о 21.15 год., в м. Дніпро, на вул. Данили Галицького, 31, ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, що було встановлено висновком № 3994 від 19.09.2022 року КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2022 року скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог процесуального закону та порушення процедури проходження огляду.

Вважає, що судом не надано належної правової оцінки доказам по справі, а саме відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який не є безперервним, та відсутності записів за 02.09.2022 року. Вказує на те, що співробітниками поліції було безпідставно зупинено транспортний засіб, про що ним було здійснено повідомлення на лінію 102, а також матеріалами справи не підтверджено факт керування ним транспортним засобом.

Зазначає про порушення процедури проведення огляду, оскільки такий огляд проведено з порушення вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП та Інструкції, а саме за відсутності поліцейського, без повідомлення про зміст висновку. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про відсторонення водія від права керування транспортним засобом.

Звертає увагу, на порушення судом права на захист, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки останній зі змістом медичного висновку та протоколом про адміністративне правопорушення ознайомлений належним чином не був, права та обов`язки останнього роз`яснені та дотримані не були.

В клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що судовий розгляд проведений без участі сторін, повний текст судового рішення у встановленому законом порядку ОСОБА_1 направлено не було. З повним текстом судового рішення останній самостійно ознайомився в ЄДРСР 09 січня 2023 року, після чого ним в десятиденний строк подано апеляційну скаргу.

Вислухавши захисника, який апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з викладених у ній підстав, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що 16 грудня 2022 року судовий розгляд проведено без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також матеріали справи не містять даних про направлення останній копії оскаржуваної постанови. Враховуючи, що необізнаність про мотиви суду об`єктивно унеможливлювала складання апеляційної скарги, беручи до уваги, що матеріалами справи не спростовуються доводи апелянта про те, що зі змістом повного тексту судового рішення останній ознайомився 09 січня 2023 року, з метою забезпечення стороні захисту доступу до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення, що стосується її інтересів, вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскаржуваної постанови, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами.

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №355876, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; висновком медичного огляду №3994 від 02 вересня 2022 року, згідно із яким ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди); відеозаписом, які міститься в матеріалах справи, яким зафіксовано порядок ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, який ним особисто підписаний, зауважень та заперечень останній при цьому не мав, факт керування транспортним засобом не заперечував.

Вказаний медичний висновок є належним та допустимим доказом по справі, оскільки медичний огляд проведено додержання вимог Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09.11.2015 № 1452/735, у тому числі протягом двох годин з моменту виявлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявні достатні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, а саме ними поза розумним сумнівом підтверджується як факт керування ним транспортним засобом, так і факт перебування його у той час у стані наркотичного сп`яніння. Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Та обставина, що Департаментом патрульної поліції в Дніпропетровській області, у зв`язку з закінченням строку зберігання, неможливо надати відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, на доведеність винуватості правопорушника не впливає, оскільки, огляд останнього на стан сп`яніння було проведено у медичному закладі, в той час як положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачена обов`язковість здійснення відеофіксації виключно при проведенні огляду водія поліцейським із застосуванням спеціальних засобів, тобто на місці зупинки автомобіля. З тих самих міркувань не можуть бути прийняті до уваги апеляційні доводи щодо неповноти і неналежності наявного в матеріалах справи відеозапису.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності працівника поліції у медичному закладі на час проведення його огляду на стан сп`яніння суд апеляційної інстанції оцінює критично як такі, що випливають лише з його пояснень і позбавлені об`єктивного підтвердження.

Посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи доказів відсторонення його як водія від керування автомобілем та передання його на відповідальне зберігання чи керування іншій особі не спростовують правильності оскаржуваної постанови, оскільки стосуються не підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП як таких, а додаткових дій забезпечувального характеру, які підлягали вжиттю співробітниками поліції у зв`язку із виявленням адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта про відсутність доказів керування ним транспортним засобом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки сам ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на безпідставність та незаконність зупинки автомобіля під його керуванням, що мала місце 02.09.2022 року, з огляду на відсутність підстав для цього, передбачених ст. 35 Закону України Про національну поліцію.

Посилання ОСОБА_1 на те, що йому не було вручено протокол про адміністративне правопорушення на місці події та під час складання висновку про перебування його у стані наркотичного сп`яніння, а також на складання протоколу через значний час після проведення його медичного огляду, є безпідставними, оскільки вказаний протокол було складено за наслідками медичного дослідження, проведення якого вимагало тривалого часу, а отже на час отримання його результатів ОСОБА_1 вже не перебував у відповідному медичному закладі, при цьому до підрозділу патрульної поліції для складання протоколу він запрошувався (а.с. 3).

Інші доводи ОСОБА_1 мають формальний характер, не спростовують підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності та спрямовані на уникнення останнім відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця