Справа 362/4823/22
Провадження 3/362/143/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2023 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП

встановив:

08.11.2022 о 10:30 год. у м. Василькові Обухівського району Київської області по вул. Соборна, 141, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення правил 12.1 12.3 ПДР України, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху у результаті чого здійснив наїзд на перешкоду у вигляді металевого паркану, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Устенко І.О. у судовому засіданні пояснив, що у ОСОБА_2 не було умислу вчиняти це правопорушення, а тому і відсутній його склад. Крім того, шкода завдана лише автомобілю, яким керував, що не охоплюється диспозицією статті 124 КУаАП. Просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення захисника, дійшов до висновку про таке.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України врегульовано Законом України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, пункт 12.1 «б» ПДР України передбачає під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пункт 12.3 ПДР України передбачає у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Тобто у випадку, що розглядається, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, повинен був врахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а у разі виникнення небезпеки або перешкоди, він повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (металевого паркану).

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, з схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.11.2022 видно, що у результаті цієї пригоди транспортний засіб ЗАЗ Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , отримав механічні пошкодження (деформовано передня панель і передній бампер).

У своїх письмових поясненнях від 08.11.2022 ОСОБА_1 підтвердив, що здійснював рух на цьому автомобілі у час та місці, зазначеними у протоколі, не врахував дорожню обстановку і здійснив наїзд на бетонну опору, внаслідок чого автомобіль отримав пошкодження.

Отже, на думку суду, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як він, як водій, керуючи транспортним засобом, порушив ПДР України та допустив наїзд на металеву огорожу, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, взявши до уваги відсутність істотної шкоди, заподіяної інтересам окремих громадян унаслідок вчинення правопорушення, суд дійшов висновку про наявність підстав застосувати до ОСОБА_1 приписи ст. 22 КУпАП і у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. ст. 22, 283, 284, 294 КУпАП

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ст. 124 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за малозначністю і оголосити усне зауваження.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко