Справа № 276/370/23
Провадження по справі № 3/276/276/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Бобер Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Вол.-Волинським РВ УМВС 26.07.2006 року, непрацюючого, за ч.2 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

20.10.2022 року ОСОБА_1 постановою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 170 ( сто сімдесят) гривень.

01.03.2023 до суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, справи №276/370/23, № 276/371/23 .

Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судових справ між суддями, вищевказані адміністративні матеріали розподілені для розгляду судді Бобру Д.О.

Відповідно до вимог п.6 Розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814, у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

Суд вважає за доцільне об`єднати в одне провадження матеріали справ №276/370/23, №276/371/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, так як вони складені відносно однієї і тієї ж особи та присвоїти номер №276/370/23.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №502054 від 24.02.2023, 23.02.2023 року о 16 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному стані, вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173-2 ч.2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №502055 від 24.02.2023, 24.02.2023 року о 17 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному стані, вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173-2 ч.2 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не прибув, причину своєї неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суд дійшов

наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАВ №502054, серії ВАВ №502055 від 24.02.2023 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство- форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, працівниками поліції надано протоколи про адміністративні правопорушення, однак в фабулах даних протоколів не зазначено зміст правопорушення, зокрема конкретні дії (образи, погрози, переслідування, залякування, позбавлення житла, їжі, коштів, примушування до праці тощо) ОСОБА_3 , що б свідчили про вчинення ним адміністратвиного правопорушення.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд наголошує, що у разі самостійного визначення кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинуваченння, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність у даному випадку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

За таких обставин, суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Частиною 3 ст.62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 247, 280- 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №276/370/23, №276/371/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єднаній справі присвоїти №276/370/23, номер провадження № 3/276/276/2023.

Провадження в об`єднаній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Д.О.Бобер