Справа № 128/3044/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2023 м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли із Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 09.12.2022 приблизно о 15-00 год., в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, на А/Д «М-21», 296 км, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Scoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку з використанням приладу «Драгер 452», результат позитивний 1,43 проміле. Огляд фіксувався на нагрудну камеру №468898 та №468918. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інспектором БУПП у Вінницькій області Шемчук І.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №382524 від 09.12.2022 та вилучено посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 19.08.2006.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, подав письмові заперечення, які підтримав в судовому засіданні та просив суд закрити провадження у справі у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як працівниками поліції не доведено його вини.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАПУкраїни передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №382524 від 09.12.2022 ОСОБА_1 о 15 год 00 хв цього ж дня на автодорозі «М21», 296 км, в смт. Стрижавка керував автомобілем «Scoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки з використанням алкотестера Драгер, результат якого склав 1,43 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані інспектором поліції за частиною 1 статті 130 КпАП України.

Відповідно до вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів що, знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, визначальними для кваліфікації діяння за статтею 130 КпАП України є встановлення спеціального суб`єкта такого адміністративного правопорушення, оскільки суб`єктом зазначеного адміністративного правопорушення може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює усвідомлену і цілеспрямовану діяльність з використання відповідних його функцій.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, отже зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

А тому обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом, відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КпАП України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 27 Постанови від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справа про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим із того моменту, коли він почав рухатись.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому орган (посадова особа) за змістом статті 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення за змістом ст. 256 КУпАП не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, являючись виключно процесуальним документом, яким орган (посадова особа) висуває особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена КУпАП. Протокол, окрім даних про особу, яка притягається до відповідальності, часу, місця та суті правопорушення, нормативного акту, та даних про свідків не містить жодних доказів причетності особи до вчинення дій, за які настає адміністративна відповідальність (постанова Вінницького апеляційного суду по справі 127/10008/20).

За змістом завдань КУпАП, загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час перегляду судом відеоматеріалів записів з нагрудних камер патрульних поліцейських, які не є безперервними, встановлено, що відеозапис розпочинається з моменту, коли працівники поліції спілкуються із ОСОБА_1 на дорозі, між стоячим автомобілем «Scoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 та патрульним автомобілем.

Згідно зі статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Отже, за винятком власне протоколу про адміністративне правопорушення, будь які інші докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Як зазначено у Постанові КАС ВС від 08.08.2020 у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено належними та допустимими доказами, поза розумним сумнівом, факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки суду не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі час належними доказами, тому провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 221, 245, 251, 256, 276, 278, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі № 128/3044/22 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Суддя Л.П. Шевчук