ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/455/23 Справа № 204/931/23 Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2023 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ,

захисника Кадникова Л.Г.,

потерпілого ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 458423 від 17 грудня 2022 року водій ОСОБА_2 11 листопада 2022 року о 09.30 год. в м.Дніпрі на вул.Робочій, керуючи автомобілем ГАЗ 3309, д.р.н. НОМЕР_1 , в районі е/о253 при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Ніссан, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який слідував з правого боку в попутному напрямку, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП. У результаті ДТП транспортні засоби пошкоджено.

В апеляційній скарзі потерпілий просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, визнати ОСОБА_2 винуватим за ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що у судовому реєстрі оскаржувана постанова була відсутня, а її копію він отримав лише 13 лютого 2023 року за поданням відповідної заяви.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що суд, закриваючи провадження, послався на відеозапис з камери зовнішнього спостереження, яка знаходиться на будівлі, що розташована на значній відстані від місця ДТП та не відображає механізму його вчинення, а зафіксований на відеозапису транспортний засіб неможливо ідентифікувати, як такий, яким керував ОСОБА_2 . Звертає увагу, що на цьому відеозаписі також не відображено і його автомобіль, тому не можливо дійти висновку, що ОСОБА_2 не змінював напрямок руху, як зазначено в оскаржуваній постанові. Вважає, що показання свідка ОСОБА_3 є недопустимими доказами, оскільки він є заінтересованою особою та не може надати об"єктивні і неупереджені пояснення. Вказує, що судом не було прийнято до уваги схему місця ДТП, яка долучена до протоколу та висновок експерта від 01 грудня 2022 року, які доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненому ДТП, та підтверджують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 09 лютого 2023 року. З матеріалів справи слідує, що копію оскаржуваної постанови потерпілий отримав 13 лютого 2023 року, апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 21 лютого 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що копію оскаржуваної постанови потерпілий отримав 13 лютого 2023 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті суд апеляційної інстанції вважає викладений у постанові суду першої інстанції висновок про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 251 КУпАП саме на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання, на які повинні міститися в самому протоколі.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

З матеріалів справи вбачається, що уповноваженим органом поліції до суду був скерований протокол про адміністративне правопорушення, за змістом якого ОСОБА_2 інкримінуються порушення п.п. 10.1, 10.3 ПДР України.

Отже суд в межах цього протоколу має встановити - чи допущено ОСОБА_2 порушення саме цих пунктів Правил дорожнього руху та чи знаходяться ці порушення у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

З п. 10.1 ПДР України слідує, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Як слідує з матеріалів справи, за заявою потерпілого ОСОБА_1 судовим експертом Драганом В.М. було проведено експертне дослідження обставин та механізму ДТП, за результатами проведення якого складено висновок експерта від 01 грудня 2022 року №10.1/031-Д.

Разом з тим, як обгрунтовано зазначив суд першої інстанції, вказаний висновок експерта не може прийняти як доказ винуватості ОСОБА_2 , оскільки він отриманий у позапроцесуальний спосіб, так як експертне дослідження було проведено однобічно та ґрунтується на вихідних даних, наданих лише водієм ОСОБА_1 , з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, судом першої інстанції було враховано та оцінено пояснення потерпілого ОСОБА_1 , надані як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і в подальшому 18 листопада 2022 року старшому інспектору ВРОМ ДТП УПП в Дніпропетровській області. При цьому суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції щодо критичного ставлення до цих показань ОСОБА_1 , з огляду на те, що письмові пояснення ОСОБА_1 від 18 листопада 2022 року суттєво відрізняються, та є протилежними щодо обставин механізму дорожньо-транспортної пригоди від пояснень, що були ним надані працівникові поліції на місці дорожньо-транспортної пригоди 11 листопада 2022 року.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому з пояснень ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , наданих під час розгляду справи у суді першої інстанції, слідує, що транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_2 , рухався в середній полосі по вул.Робочій у м. Дніпрі в напрямку вул.Каверіна, при цьому автомобіль під керуванням ОСОБА_1 стояв на парковці в кінці зупинки громадського транспорту та несподівано, без ввімкнення сигналу повороту, почав рухатися вліво перед автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , коли той вже рухався у вказаній полосі, у зв`язку з чим сталось ДТП.

Викладені пояснення також узгоджуються з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження магазину Продукти, що розташований на перехресті вулиць Каверіна-Робоча в напрямку до вул.Уральської, на якому зафіксовано рух транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , під час дорожньо-транспортної пригоди, та з якого встановлено, що останній не змінював напрямок руху та постійно слідував по другій смузі по вул. Робочій у м.Дніпрі.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що вина ОСОБА_2 у порушенні пунктів 10.1, 10.3 ПДР України не доведена, так само як і відсутні докази, що саме невиконання вказаних правил ОСОБА_2 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв"язку з подією ДТП за участі водія ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що з точки зору достатності доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

При цьому з відомостей, що містяться у схемі місця ДТП, на якій зазначено та зображено ділянку дороги, де відбулось ДТП, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, та фототаблиць до неї не вбачається, що ОСОБА_2 здійснював зміну напрямку руху, а тому доводи потерпілого про те, що винуватість ОСОБА_2 підтверджується схемою місця ДТП є необгрунтованими.

Всупереч доводам потерпілого відеозапис дорожньо-транспортної пригоди, зафіксований камерою відеоспостереження, містить усі необхідні відомості щодо руху транспортних засобів до моменту ДТП та обставини ДТП.

Під час апеляційного перегляду не було надано доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності… . При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень вищезазначених положень, а також вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив відсутність в діях ОСОБА_2 порушень вимог ПДР України, які б знаходились у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити потерпілому ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськавід 09 лютого 2023 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот