Справа № 570/657/23
Номер провадження 3/570/599/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року м. Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №1 (м. Рівне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого,

за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

06.02.2023 року о 16 год. 29 хв. на вул. Центральній, 97 в с. Нова Українка (дачний масив) Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану із службового автомобіля проблисковими маячками синього та червоного кольорів в поєднанні із спеціальним звуковим сигналом - не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування патрульним автомобілем. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав. При цьому своїми поясненнями фактично підтвердив обставини вчинення ним зазначеного правопорушення. Зазначив, що він бачив, як поліцейський зі службового автомобіля в сторону його автомобіля показував жезл, однак він не розпізнав такі дії поліцейського як вимогу про зупинку ТЗ, оскільки зі службового автомобіля поліцейський не вийшов повністю, а його рухи не були чіткими та зрозумілими. За вказаних обставин він продовжив рух автомобілем та почув сигнал зі службового автомобіля поліції вже після того, як зупинився. Зазначив також, що проблискові маячки зі службового автомобіля він не бачив, оскільки в зеркала заднього виду він не дивився, а звукову сигналізацію не чув, оскільки в салані його автомобіля голосно грала музика.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З`ясувавши обставини, заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, дослідивши зазначені матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП - невиконання водіями вимог про зупинку.

Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення підтверджується вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 119738 від 06.02.2023 р. (а.с. 1). Письмові пояснення ОСОБА_1 у протоколі та його пояснення зафіксовані поліцейськими при здійсненні відеофіксації події, є ананалогічними за змістом тим, які він ( ОСОБА_1 ) давав у судовому засіданні.

Із відеоматеріалів (диск а.с. 4) встанвлено, що за вказаних обставин при зустрічному роз`їзді службового автомобіля поліції із вказаним автомобілем Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, яким керував ОСОБА_1 , поліцейський намагався зупинити вказаний ТЗ, однак після того, як його водій продовжив рух, на службовому автомобілі поліції здійснювалось переслідування та при цьому із неодноразовоим поданням звукового спецсигналу та включенням проблискових маячків про вимогу зупинитися. Водій автомобіля Volkswagen Transporter протягом тривалого часу не зупинявся, змінював напрямок руху, неодноразово здійснюючи поворот із автодороги в бічні вулиці та зрештою на одній із них зупинився, будучи на невеликій дистанції від патрульного автомобіля, тобто був затриманий шляхом переслідування патрульним автомобілем поліції.

За порушення інших пунктів ПДР під час керування вказаним автомобілем на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення (а.с. 2).

У даному виападку, зазначені відомості підтверджують те, що ОСОБА_1 керував зазначеним транспортним засобом на автодорозі, поліцейські зі службового автомобіля подавили відповідні сигнали (проблисковими маячками синього та червоного кольорів в поєднанні із спеціальним звуковим сигналом) із вимогою про зупинення вказаного ТЗ. За вказаних обставин водій об`єктивно мав можливість розпізнати (побачити та почути) такі сигнали як вимогу про зупинку ТЗ, та зобов`язаний був виконати таку вимогу, однак продовжував рухатися по автодорозі в т.ч. зі зміною напрямку руху, що вказує про відсутність в нього наміру негайно виконати відповідну вимогу поліцейського про зупинку, згідно п. 2.4 ПДР.

Наведене спростовує доводи ОСОБА_1 про те, що він за вказаних обставин не порушив п. 2.4 ПДР. Такі аргументи суд вважає помилковими, непідтвердженими, такими що не відповідають дійсним обставинам справи. Суд розцінює їх як спосіб захисту, з огляду на обрану позицію, та спрямовані на уникнення особи відповідальності за вчинення правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження доводів ОСОБА_1 про застосування до нього за вказаних обставин справи та під час оформлення правопорушення поліцейськими незаконних чи недозволених дій, а тому суд вважає такі доводи необґрунтованими. Підстав для закриття провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлено.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

Відповідно до вимог ст. 33, 34 КУпАП, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу правопорушника, який раніше, згідно матеріалів справи неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, не працює, його матеріальний стан, беручи до уваги обставини справи, суд вважає, що адміністративне стягнення слід обрати у виді позбавлення права керування транспортними засобами на мінімальний строк, визначений ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Призначення такого стягнення є необхідним для забезпечення вимог ст. 23 КУпАП.

Суд враховує також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до положень ст. 317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалося (а.с. 1).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 317-1 КУпАП, якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Суд вирішує питання про стягнення судового збору згідно ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 122-2, 283-284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

Строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами обраховується після набрання законної сили рішенням суду та здачі/вилучення посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції, згідно ст. 317-1 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів ГУК у Рівн.обл/Рівнен. р-н/22030101. Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 38012494. Банк отримувача Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку(IBAN) UA0017295. Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя Таргоній М.В.