Справа № 737/59/23
Провадження № 3/737/44/23
ПОСТАНОВА

15 березня 2023 року смт Куликівка

Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Решітько А.Д.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

законного представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка матеріали адміністративного провадження, які надійшли з ЧРУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.121, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2023 року о 09 год 47 хв по вул. Гончара, 77, в с. Смолянка Чернігівського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом УРАЛ 4420, д.н.з. НОМЕР_1 , в якого були відсутні задні ліхтарі, також ОСОБА_1 не мав посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п.п. 31.1, 31.4.3, 2.1 а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав, підтвердив обставини, зазначені в протоколі. Пояснив, що неофіційно підробляє на одному підприємстві різноробочим. 28.01.2023 перебував за кермом автомобіля УРАЛ 4420, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить підприємству, їхав із складу на місце роботи, відстань, яку необхідно було проїхати складала близько 200 метрів. В цей час під`їхала поліція, він з`їхав на обочину та зупинився. Посвідчення водія він не має але вміє керувати транспортними засобами. Було складено протокол. На запитання, чи були задні ліхтарі у даному транспортному засобі, відповів, шо не було.

Законний представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що її неповнолітній син ОСОБА_1 зробив із даної ситуації належні висновки та більше ніколи не буде керувати транспортними засобами без посвідчення водія.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників та оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила дорожнього руху) технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.4 Правил дорожнього руху передбачено заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності встановленим вимогам, зокрема, щодо зовнішніх світлових приладів, якщо: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Порушення відповідних положень Правил дорожнього руху тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену статтею 121 КУпАП, а саме частиною 1, відповідно до якої керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено пункти Правил дорожнього руху, які пов`язані саме із несправностями зовнішніх світлових приладів, беручи до уваги диспозицію ч.1 ст.121 КУпАП, відповідно до якої адміністративна відповідальність настає в разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів саме темної пори доби, враховуючи час вчинення правопорушення, зазначений в протоколі та відеофіксацію, з якої вбачається, що події відбувалися вдень, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до вимог до п. 2.1 а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином, керуючи транспортним засобом, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП підтверджується дослідженими під час розгляду справи належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №160056 від 28.01.2023 року;

- довідкою інспектора з ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Царюк О. від 30.01.2023 року, відповідно до якої за наявними інформаційними базами Національної поліції ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

- відеозаписом на диску DVD, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом УРАЛ 4420, д.н.з. НОМЕР_1 , після зупинки повідомив інспектора поліції, що посвідчення водія в нього взагалі відсутнє.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, із врахуванням обставин справи суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Обставиною, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшує відповідальність суд визнає вчинення правопорушення неповнолітнім. Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 КУпАП, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, а тому зважаючи на вимоги ст.13 КУпАП, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставину, що пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність і вважає за необхідне накласти на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності стягнення у межах санкції ч.2 ст.126 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 13, 33, 34, 40-1, ч.2 ст.126, 251, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, рахунок отримувача UA 0026001, код отримувача 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати ОСОБА_1 штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується штраф в подвійному розмірі, а саме: 6 800 грн.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.Ю. Рубаненко