Справа № 304/25/23 Провадження № 3/304/122/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління північно-східного офісу держаудитслужби в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, головний спеціаліст-фахівець з проведення публічних закупівель Відділу освіти, молоді та спорту Тур`є-Реметівської сільської ради,

за ч. 3 ст. 164-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 18/0023/2022/пр від 02 листопада 2022 року встановлено, що за результатами моніторингу процедури закупівлі встановлено, що згідно з протоколом щодо прийняття рішення уповноваженою особою від 09 лютого 2022 року № 20 уповноважена особа замовника ОСОБА_1 не відхилила тендерну пропозицію Державного підприємства «Ужгородське лісове господарство», яка підлягала відхиленню відповідно до абзацу 3 пункту 1 частини 1 статті 31 Закону № 922-VIII, та визначила його переможцем торгів.

Так, в пункті 4 розділу 3 додатку 1 до тендерної документації Замовника міститься вимога щодо надання учасником копії Статуту або інших установчих документів.

При цьому, у складі тендерної пропозиції Ужгородського Держлісгоспу міститься лише опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії, в той час як копія Статуту чи іншого установчого документа відсутня. У порушення абзацу 3 пункту 3 частини першої статті 31 Закону України «Про публічні закупівлі» уповноважена особа Замовника не відхилила тендерну пропозиції переможця через ненадання ним у спосіб, зазначений в тендерній документації, документів, в результаті чого був укладений договір про закупівлю від 21.02.2022 №2ТД.

Таким чином, порушення щодо невідхилення тендерної пропозиції, яка підлягала відхиленню відповідно до Закону, допущене уповноваженою особою ОСОБА_1 , та за яке передбачено відповідальність у вигляді штрафу на підставі ч. 3статті 164-14 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила наведені в протоколі обставини, при цьому свою вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялася та просила суворо її не карати і обмежитися усним зауваженням, оскільки на утриманні має двох малолітніх дітей, її чоловік є пенсіонером, вона отримує незначний дохід у вигляді заробітної плати, а також додала, що умислу порушити законодавство вона не мала. Також показала, що Державне підприємство «Ужгородське лісове господарство» перебувало в стані реорганізації, а тому не могло надати копію статуту або іншого установчого документу. Додала, що вказане підприємство запропонувало більш вигідну ціну, ніж інший учасник тендеру, тому жодної матеріальної шкоди бюджету територіальної громади не завдано.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також забезпечення виконання винесеної постанови.

Так, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення.

За визначенням ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами дії закону про відповідальність за адміністративні правопорушення в часі, встановленими ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Так, ч. 3 ст. 164-14 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за невідхилення тендерних пропозицій, які підлягали відхиленню відповідно до закону, а тому, її диспозиція є бланкетною, тобто такою, що посилається на певні норми права, які безпосередньо встановлюють такі вимоги.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади, в тому числі, порядок оприлюднення інформації про публічні закупівлі, встановлений Законом України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо переможець процедури закупівлі не надав у спосіб, зазначений в тендерній документації, документи, що підтверджують відсутність підстав, установлених статтею 17 цього Закону.

Крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина також стверджується й іншими дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 18/0023/2022/пр від 02 листопада 2022 року, висновком про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2022-01-18-000231-с, тендерною документацією, протоколом № 22 щодо прийняття рішення уповноваженою особою від 09 лютого 2022 року, які не викликають в судді сумніви та узгоджуються між собою.

Оскільки сам факт невідхилення тендерної пропозиції, яка підлягала відхиленню відповідно до закону, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, то суддя вважає, що ОСОБА_1 дійсно було порушено вимоги Закону України «Про публічні закупівлі», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 164-14 КУпАП.

В той же час, ст. 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 3 червня 2005 р. N 8 роз`яснив, що, вирішуючи питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, суди повинні враховувати як вартість, так і кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

По суті, правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали, або не здатні завдати значної шкоди суспільним, або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

На думку суду, для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей.

Аналізуючи надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та досліджені матеріали, суддя не вбачає підстав для сумнівів в тому, що правопорушення було вчинено ОСОБА_1 , позаяк саме вона була уповноваженою особою, відповідальною за організацію та проведення процедур закупівель.

В той же час суддею не встановлено, дійсних намірів порушити чинне законодавство України ОСОБА_1 , з чого суддя вбачає ознаки необережної форми вини, які не являють собою суспільної небезпеки та не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам.

Як встановлено у цій справі, негативних наслідків в результаті вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не настало; не завдало жодних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам; обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Крім цього, суддя бере до уваги наступні відомості, а саме, що ОСОБА_1 одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, незначний дохід у вигляді заробітної плати, а також єдиний вид адміністративного стягнення, який передбачений санкцією ч. 3 ст. 164-14 КУпАП у вигляді штрафу, та його розмір, що унеможливлює застосування судом альтернативних мір покарання.

За наведених обставин, слід визнати зазначене правопорушення малозначним та застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 164-14 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись статтями 22, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 164-14 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження в справі закрити.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Гевці В. М.