КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 33/824/969/2023 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Харчуком Олександром Петровичем, на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №155763 від 08 червня 2022 року вбачається, що 08 червня 2022 року о 12 год. 35 хв. в м. Києві вул. Стеценка, 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Saab 9-5», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18, КМНКЛ «Соціотерапія». Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі одної тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496, 20 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Харчук О.П. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вказує, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи. Натомість в матеріалах наявні лише повістки про виклик без підтвердження їх надсилання чи вручення особі, що притягається до адміністративної відповідальності. Вважає, що такими діями суду було обмежено право апелянта на справедливий суд, доступ до суду та позбавлено можливості надати свої пояснення та заперечення. Із вказаних підстав апелянт також просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження зазначеної вище постанови районного суду.

Крім того, захисник вказує й на врахування судом неналежних доказів, а саме протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, що складений перед отриманням висновку лікаря-нарколога та висновок КМНКЛ «Соціотерапія» №001358 від 08 червня 2022 року, оскільки пункт 1 вказаного висновку вказує, що він був складений через 13 днів після огляду, тобто 20 червня 2022 року. Захисник посилається на порушення порядку огляду на стан сп`яніння та вважає, що вказаний висновок та акт огляду №001358, який складено без присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності та не безпосередньо після огляду, не є належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Відтак, суд не мав враховувати їх та посилатись на них в оскаржуваному судовому рішенні.

Апелянт вказує й на те, що акту огляду не існувало на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, а тому відомості в останньому є неправдивими, оскільки акт складено через 13 днів. Зазначене ще раз вказує на відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення на момент складення протоколу.

Захисник звертає увагу на відсутність в матеріалах справи відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано порядок проведення огляду на стан сп`яніння відносно ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, що свідчить про порушення ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 5 розділу ІІ Інструкції №1026 та вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , адже неможливо встановити всіх обставин, оцінити дії лікаря-нарколога під час огляду особи та дії працівників поліції під час складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Разом із вказаним, адвокат Харчук О.П. в апеляційній скарзі зазначає й про відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також на те, що останнього не було відсторонено від права керування транспортним засобом, що також свідчить про відсутність реальних підстав вважати, що ОСОБА_1 міг перебувати в стані наркотичного сп`яніння та ставить під сумнів законність дій лікаря-нарколога під час огляду та працівників поліції під час складання протоколу.

Враховуючи викладене, захисник ОСОБА_1 - адвокат Харчук О.П., просить суд скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи захисника ОСОБА_1 - адвокат Харчука О.П. про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2022 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2022 року було ухвалено оскаржувану постанову. ОСОБА_1 в судовому засіданні присутнім не був (а.с.10-11). При цьому належних та допустимих доказів вручення судової повістки ОСОБА_1 про призначене судове засідання на 11 жовтня 2022 року матеріали справи не містять. Таким чином ОСОБА_1 не був обізнаний про дату, час та місце розгляду справи та надати суду свої пояснення та заперечення щодо обставин складення протоколу.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2022 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень частини 1 статті 130 КУпАП (в редакції, чинній на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення) передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №155763 від 08 червня 2022 року вбачається, що 08 червня 2022 року о 12 год. 35 хв. в м. Києві вул. Стеценка, 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Saab 9-5», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18, КМНКЛ «Соціотерапія». Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 вказав, що пояснення надасть в суді.

В матеріалах справи міститься також направлення на огляд водія транспортного засобу, який виписаний на ім`я ОСОБА_1 від 08 червня 2022 року (а.с.3).

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 20 червня 2022 року зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а в його організмі виявлено канабіноїди - марихуану (а.с.4).

Апелянтом до суду апеляційної інстанції також було надано копію акта медичного огляду №001358 від 08 червня 2022 року, складеного відносно ОСОБА_1 , з якого вбачається, що у вказаному акті зазначено дату заповнення - 08 червня 2022 року, в п. 21 зазначено дату лабораторної діагностики з метою уточнення наявних речовин впливу: час проведення лабораторних тестів зазначено 10 червня 2022 року, датою кінцевого оформлення результатів огляду лікарем вказано дату - 20 червня 2022 року.

З наданої захисником копії Журналу реєстрації медичних огляді з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції КНП « Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» вбачається, що результати проведення тесту щодо наявності в сечі ОСОБА_1 речовин впливу ( наркотичних засобів) були виготовленні лише 21 червня 2022 року, що ставить під сумнів висновок викладений лікарем наркологом ОСОБА_2 в акті огляду від 08 червня 2022 року.

Відповідно до положень п.15-16 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я (п.19 Інструкції).

Таким чином, висновок та акт огляду мають бути складені в один день й не має бути розбіжності в датах складення вказаних документів.

Однак, як вбачається із наданих документів, акт огляду особи містить суперечності щодо дати його складання.

Крім того, в матеріалах справи відсутній відеозапис фіксування події, який мав бути зроблений працівниками патрульної поліції, а саме огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується наданим висновком перевірки про відсутність відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення від 17 серпня 2022 року, де вказано, що внаслідок технічного збою (автоматичного оновлення програмного забезпечення) на сервері УПП у м. Києві ДПП відеозапис до протоколу серії ААД №155763 від 08 червня 2022 року було втрачено (а.с.5-6).

Враховуючи втрату зазначеного відеозапису, суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість/необґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо дотримання процедури оформлення протоколу про вчинення правопорушення ОСОБА_1 та проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є порушенням процедури, яка передбачена ст.266 КУпАП.

Крім того, дослідивши матеріали даної справи, апеляційний суд встановив, що працівниками патрульної поліції не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом. Матеріали справи також не містять жодного відеоматеріалу, на підтвердження вказаних обставин.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

На необхідності застосування принципу презумпції невинуватості в справах про адміністративні правопорушення наголосив Касаційного Адміністративний Суд в складі Верховного Суду в пункті 39 Постанови від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, зазначивши, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року у справі №536/1703/17 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Сукупність вказаних обставин дає підстави для висновку, що матеріалами справи належним чином не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не доведено факт керування транспортним засобом.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із не доведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2022 року неможливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Харчуком Олександром Петровичем, задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити по справі нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський