Справа № 727/369/23
Провадження № 3/727/315/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у м. Чернівцях про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, проживаючої в АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці з Управління патрульної поліції в м. Чернівцях для розгляду поступили матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення (серії ААД№386555) від 05.01.2023 року убачається, що ОСОБА_1 05.01.2023 року о 00 год. 40 хв. керувала по вул.. Півднно Кільцевій, 5 м. Чернівці, транспортним засобом «ТайотаРАФ4» д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, порушення мови, тремтіння рук). Водій відмовилася від проходження тесту у встановленому законом порядку. Своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України

Працівниками патрульної поліції у м. Чернівцях дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засідання ОСОБА_1 та в його інтересах адвокат заперечували склад правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП та просили закрити справу у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В засіданні ОСОБА_1 пояснила, що не керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не відмовлялася від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі в присутності двох свідків, в той час як обставини, щодо перебування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі. Позиція ОСОБА_1 повністю підтримана захисником в її інтересах ОСОБА_2 .

Суд, заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази додані до протоколу, зважає на наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені статтею КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватися на належних, допустимих та конкретних доказах.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, враховуючи ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , інкримінується порушення п. 2.5 ПДР України.

Протокол (а.с.1) серії ААД № 386555 від 05.01.2023 року, складений працівниками поліції з порушенням п.8 Постанови Кабінету міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»: згідно якого, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.»

Також, протокол серії ААД № 386555 від 05.01.2023, був складений працівниками поліції з порушенням п.6 Наказу МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Згідно п.7 розділу 1 вказаної Інструкції робимо висновок про наявне право водія відмовитися від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж не погодитися з результатом огляду. Такі дії водія мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я. Ця норма перекликається зі змістом статті 266 Кодексу. Відповідальність наступає тільки тоді, коли водій відмовився від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Тобто, відмовляючись пройти огляд на стан сп`яніння в місці зупинки транспортного засобу чи перевірки документів, водій ще не вчиняє адміністративного правопорушення. А, відмова від огляду у закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків вже є окремим адміністративним правопорушенням з відповідними наслідками.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі серії ААД № 386555 від 05.01.2023 року не викладено суть адміністративного правопорушення. Зокрема, не зазначено в яких саме діях виражалось ухилення ОСОБА_1 , від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП України виражається зокрема у формі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім наведеного, судом встановлено, що акт огляду ОСОБА_1 , на стан сп`яніння, складено з порушенням вищевказаної інструкції, а саме п. 10 розділу 2 - акт огляду особи на стан сп`яніння складається у двох примірниках, один із примірників вручається оглянутій особі тобто водію, а другий залишається у поліцейського або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Як пояснила ОСОБА_1 , акт на місці перевірки документів ніхто не складав, даного акту їй вручено не було, що є порушенням вимог даної інструкції.

Отже, факт не складання та не вручення ОСОБА_1 , копії акту огляду також підтверджується відео записами, дослідженими судом на ДВД диску.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Розділу ІІ спільного наказу МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 встановлено, що поліцейськими при огляді на стан сп`яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Дані вимоги Інструкції…, працівниками поліції виконані не були ні на місці перевірки документів у ОСОБА_1 , ні при направленні адміністративного матеріалу до суду.

Окрім наведеного вище, судом з`ясовано, що в акті - не зазначено місце складання даного документа; не зазначено дату складання документа; не зазначено час складання документа; не зазначено повну назву технічного засобу, яким мав проводитися огляд на стан сп`ягніння. До даного акту не додано сертифікату та свідоцтва на спеціальний технічний засіб, яким мав проводитися огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння; Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З урахуванням вимог п. 22. Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

При дослідженні судом письмового направлення ОСОБА_1 , на огляд на стан сп`яніння від 05.01.2023 року, встановлені наступні порушення. Зокрема, не вказано на який огляд направляється ОСОБА_1 , на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння; не зазначено місце складання даного документа; копія даного направлення не була вручена ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписами, які знаходяться в матеріалах справи. Так в направленні зазначено, що ОСОБА_1 , у заклад охорони здоров`я доставив працівник поліції Сопіт А.В. Однак даний факт спростований відео записами дослідженими судом, а також відсутністю в матеріалах справи медичного документа в якому мало б бути зазначено лікарем, що ОСОБА_1 , пройшла медичний огляд або в присутності 2-х свідків як того вимагає інструкція відмовилася від проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Наведені вище обставини, не відповідають вимогам п.9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння затвердженої наказом МВС України №-1452/735 від 09.11.2015 року з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, що зроблено не було.

Відповідно до вимог наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» та наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015р. № 14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відеореєстраторів патрульних» встановлено, що нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. (п. 3.3. Розділу ІІІ Інструкції). При цьому «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно» (п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції). Відповідно до методичних рекомендацій щодо роботи працівників патрульної поліції, розробленими Департаментом патрульної поліції, які мають назву «СОП» стандартні операційні процедури. Усі витяги з нього наводжу з версії 0.6 від 11.12.2015:

Судом встановлено, що відеозаписи, які були надані суду є неповними, на них відсутнє безперервне спілкування з ОСОБА_1 , а лише короткі фрагменти, на яких відображені лише незначні за часом відображення подій, які відбувались на момент оформлення даного адміністративного матеріалу, що також свідчить про порушення інспекторами поліції навіть внутрішніх наказів та інструкцій. Вищевказані дії інспекторів поліції варто розцінювати як порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальної, передбачених ст. 268 КУпАП, Конституції України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

При перегляді судом відеозапису події від 05 січня 2023 року, з боді-камер патрульних, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 , відмовилася на місці перевірки документів від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Після цього, працівник поліції одразу переходить до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому поліцейським не роз`яснено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , право пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, право не погодитись із результатом. В свою чергу ОСОБА_1 , вказує на те, що не погоджується пройти огляд на місці перевірки документів. Вказане підтверджується виписаним актом огляду на місці та направленням на огляд водія до медичного закладу, які суперечать між собою, та додатково підтверджують незгоду ОСОБА_1 , бути оглянутою на місці та бажанням пройти такий огляд в медичному закладі. Працівником поліції не доставлено ОСОБА_1 , для проходження медичного огляду на стан сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я, як і не зафіксовано належним чином її згоду на медичний огляд в закладі охорони. З досліджених відеозаписів із портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, в порушення п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, складаються з окремих файлів, не є безперервними і послідовними. З відеозаписів неможливо встановити усі обставини події, а крім того на відеозаписах не зафіксовано усієї процедури проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема, на ньому відсутня процедура виявлення ознак алкогольного сп`яніння, а також згода особи на поїздку в медичний заклад для медичного огляду, враховуючи той факт, що свідків даної відмови не було.

Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 , правопорушення полягає в ухиленні особи, яка керує транспортними засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, тобто, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі N 688/788/15-к).

У відповідності до вимог п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року (далі - Постанова Пленуму ВСУ №14), якщо водій ухилився від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналогічна норма міститься і в п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція з оформлення матеріалів №1395), згідно якої у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судом окрім наведеного, установлено, що в матеріалах справи відсутня постанова про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР, які слугували б причиною її зупинки. Як вбачається з відеозапису, працівниками поліції під час бесіди із водієм ОСОБА_1 , не було повідомлено про причину зупинення ними транспортного засобу.

Таким чином, із відеозапису з нагрудних бодікамер працівників поліції, та відео реєстратора службового транспортного засобу, не вбачається, що ОСОБА_1 , допустила будь-які порушення правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

За вищевикладених обставин справи в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з ч. 1ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (fruitofthepoisonoustree), сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу, в тому числі результати огляду на стан сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмове направлення на медичний огляд.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.247 ч.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Слободян Г.М.