"17" січня 2023 р. Справа № 363/357/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2023 року головуючим суддею по справі призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 472620 від 13.11.2022 року вбачається, що 13 листопада 2022 року близько о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинила домашнє насильство, а саме: погрожувала фізичною розправою, спалити будинок, кидалася у бійку та не реагувала на жодні зауваження.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під час розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясування вищезазначених обставин здійснюється у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом дослідження під час судового розгляду доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Крім того, відповідно до ст. 278 КУпАП суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевказаного, можна зробити висновок, що притягнення особи до адміністративної відповідальності може відбуватися лише за наслідком розгляду і вирішення судом справи про адміністративне правопорушення, в межах якої у встановленому законодавством порядку будуть досліджені всі належні, допустимі, достовірні докази, які в своїй сукупності будуть достатніми для того, щоб встановити факт вчинення адміністративного правопорушення та особу, яка його вчинила. З цією метою при підготовці справи до розгляду суд перевіряє правильність складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оскільки повнота та правильність їх складання впливає на об`єктивну можливість суду повно, всебічно та точно встановити всі обставини та факти вчинення адміністративного правопорушення та вирішити питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналіз диспозиції ст. 173-2 КУпАП та положень ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає можливість зробити висновок, що діяння у вигляді домашнього насильства як таке визначається законодавцем по відношенню не до будь-яких осіб, а у переважній більшості до осіб, які пов?язані сімейними, родинними стосунками або спільно проживають, маючи спільні права та обов?язки, а також спільний побут. Отже, вимоги законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюються лише на чітко визначених осіб, внаслідок чого склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має спеціального суб?єкта правопорушення.

З аналізу матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_1 є невісткою ОСОБА_2 та проживає разом з останньою за однією адресою. У той же час проживання за однією адресою за умови відсутності сімейних чи родинних стосунків не є визначальною підставою для того, щоб робити висновок про можливість застосування законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Натомість матеріали справи не містять жодного офіційного та належним чином завіреного документу, що підтверджував би наявність родинних чи сімейних стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зокрема, свідоцтво про одруження, записи з реєстрів актів цивільного стану та інші документи, які б засвідчували, що ОСОБА_1 вийшла заміж за сина ОСОБА_2 , внаслідок остання може вважатися свекрухою по відношенню до ОСОБА_1 .

У випадку відсутності офіційно зареєстрованого шлюбу повинні бути надані докази не тільки спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , але і наявності у них спільного побуту, спільних прав та обов`язків, що давало б можливість суду зробити безумовні та категоричні висновки щодо можливості застосування до ОСОБА_1 законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Оскільки єдиними уповноваженими суб?єктами на збирання доказів відповідно до ст. 249 КУпАП є органи, що уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, то суд позбавлений можливості самостійно втручатися у доказову діяльність у будь-якій інші формі, ніж дослідження вже зібраних та наданих доказів. Втручання суду у доказову діяльність та займання активної позиції в межах такої діяльності безумовно призведе до переймання судом на себе функції обвинувачення, що суперечить призначенню та правовій природі суду в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, працівникам поліції у процесі доопрацювання матеріалів справи потрібно надати всі можливі належним чином завірені документи та докази, які або засвідчують наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 родинних та сімейних стосунків (зокрема, шлюб ОСОБА_1 з сином ОСОБА_2 тощо), або які засвідчують спільність проживання за однією адресою, наявність спільного побуту, прав та обов?язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Оскільки під час судового розгляду суд встановлює не тільки факти та обставини, що стосуються вчиненого правопорушення, але і факти та обставини, що стосуються особи правопорушника з метою визначення виду та розміру адміністративного стягнення, то суд звертає увагу, що матеріали справи не містять жодного документа, що стосується характеристики особи ОСОБА_1 , а також не долучено довідку з інформаційної системи «АРМОМ» відносно ОСОБА_1 . Сам по собі факт позначення того, що особа не притягалася до адміністративної відповідальності, не є достатньою та визначальною підставою для суду вважати, що особа дійсно не притягувалася до адміністративної відповідальності. Зазначені недоліки позбавляють суд можливості вирішити питання про можливе накладення адміністративного стягнення.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 02.09.2021 року у справі № 11-97сап20 зробила висновок, що немає процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього.

На додаток до цього відповідно до положень п. 24 ППВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» Верховний Суд України визнав правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення. Таким чином, Верховний Суд України визнав неприпустимість спрощеного підходу до розгляду і вирішення справ про адміністративне правопорушення.

Отже, з огляду на допущену неповноту при складанні адміністративного матеріалу, що в свою чергу унеможливлює повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи в судовому засіданні, оскільки при розгляді справи суд повинен з`ясувати всі конкретні обставини справи і з урахуванням досліджених доказів постановити в справі належне рішення, суд приходить до висновку про необхідність повернення вказаного матеріалу до Вишгородського районного управління поліції ГУНП в Київській області для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повернути до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення та усунення зазначених недоліків.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Рукас