ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Маковійчук П.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2023 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

Згідно постанови суду, 15.01.2023 року о 19 год. 55 хв. ОСОБА_1 в смт. Лужани по вул. Заводській керував транспортним засобом «ВАЗ» д/н в НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» , результат - 1,04%, чим допустив порушення пункту 2.9а Правил дорожнього руху України.

Адвокат Маковійчук П.В. у своїй апеляційній скарзі в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вважає, що вказану постанову суд прийняв з порушенням норм матеріального та процесуального права, остання є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Стверджує, що уповноваженими особами Національної поліції було допущено грубе порушення процесуальних та конституційних прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а саме поліцейськими було допущено порушення вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення,

ЄУНСС №718/232/23 Головуючий у І інстанції: Скорейко В.В.

Провадження №33/822/173/23 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

зокрема в якості підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення використано результати акту огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу приладу Alcotest Drager 6810 та чек Drager, тест №523, які є недопустимими доказами в силу грубих порушень допущених під час застосування технічного приладу, наявності істотних розбіжностей у відомостях про технічний стан приладу тощо, а отже протокол не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Зазначає, що зупинення транспортного засобу за відсутності на те будь-яких законних підстав, тягне за собою незаконність проведення усіх подальших процесуальних дій, які свавільно вчинили працівники поліції.

Пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, працівником поліції, так і не було йому роз`яснено, які ж ознаки сп`яніння він помітив в його поведінці, а сам вимір проводився вже з відкритою та вмонтованою трубкою для продування, що суперечить порядку використання такого алкотестера.

Крім того, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння проводилося виключно за допомогою приладу «Drager», без роз`яснення порядку проходження такого огляду та не роз`яснення права направлення до закладу охорони здоров`я у випадку незгоди з показами тестера.

Сам алкотестер «Drager» був непридатним для використання, т.я. його останнє калібрування відбулося ще 04.12.2021 року, в той час, як згідно вимог закону та інструкції до алкотестера калібрування має проводитися один раз на рік, а тому результат обстеження на стан алкогольного сп`яніння є недійсним та факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння нічим не доведено.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали, не є належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, свідчать про недоведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому є достатніми підставами для закриття адміністративного провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Перевіривши апеляційну скаргу, вислухавши доводи адвоката Маковічук П.В. та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення.

Однак, заперечення вини ОСОБА_1 в апеляційній скарзі у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доводяться наступним.

Згідно диспозиції статті 130 КпАП України, відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, його винуватість, за рішенням першої інстанції, доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №175782 від 15.01.2023 року, яким встановлено, що 15 січня 2023 року о 19 год. 55 хв. в смт. Лужани по вул. Заводській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом транспортним засобом «ВАЗ» д/н в НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат - 1,04%, чим допустив порушення пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1) .

З протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомився та власноручно підписав. Будь яких заперечень, незгоди з порядком його огляду, зауважень чи клопотань не заявив (а.с.1).

Отже, на думку суду першої інстанції, протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, а тому є належним і допустимим доказом у справі.

Разом з тим, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а саме глави І п.6., огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими в нього ознаками: запах алкоголю з порожнини рота. Відповідно до роздруківки з приладу Alcotest Drager, результат стану алкогольного сп`яніння позитивний та склав 1,04‰. З результатами огляду на стан сп`яніння віг погодився, про що свідчить його підпис в акті та на роздруківці (а.с.2,3).

Апеляційним судом встановлено, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини були зафіксовані на відео з бодікамер працівників поліції (а.с.9).

При перевірці доводів та документів, які є наявними в матеріалах справи, апеляційний суд з урахуванням ст. 1 ч.1 та ст. 17 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність» який має вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів України № 412 від 05.04.2022 року, приходить до висновку, що результати обстеження на стан алкогольного сп`яніння є недійсними та факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння нічим не доведений саме з огляду на те, що останнє калібрування Alcotest Drager 6810 відбулося 04.12.2021 року, а подія 15.01.2023 року.

Крім того, в Акті, без дати (а.с.4), вказано Драгер 0554, в той час, як освідування проводилося Драгером 6810, саме Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції датований 15.01.2022 року, що набагато раніше ніж сталася подія записана у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №175782 від 15.01.2023 року (а.с.1)

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Докази на спростування висновків місцевого суду наведено в апеляційній скарзі і встановлено матеріалами справи.

За таких обставин, огляд ОСОБА_1 проведений працівниками поліції з порушенням вимог інструкції, який суперечить вимогам закону, а тому висновки суду першої інстанції про винуватість останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин та доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є незаконними.

Приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до остаточного висновку, що постанова суду підлягає скасуванню, т.я. обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Керуючись ст. ст. 247 п.1, 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Маковійчук П.В.. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська