КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Київ

справа №761/13049/22

провадження № 33/824/1446/2023

Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ) РНОКПП НОМЕР_1

на постанову Шевченківськогорайонного суду м. Києва від 20 січня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП України

ВСТАНОВИВ

У відповідності до протоколу серії ААД № 069209 від 15.05.2022 року вбачається, що 15 травня 2022 року приблизно о 18 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 керував ТЗ «RenaultLogan», номерний знак НОМЕР_2 , за адресою: м. Київ, вул. Ю.Іллєнка, 35а, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року ОСОБА_1 визнановинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору в сумі 536, 80 грн. на користь держави.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 16 лютого 2023 року через суд першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Крім того в апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження та зазначає, що повний текст постанови отримав 06.02.2023 року та отримана скаржником в день складення такої постанови.

Вирішуючи питання про поновлення строку, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерськогорайонного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що при висловленні підозри поліцейським, ОСОБА_1 погодився на огляд в медичному закладі, однак поліцейський зазначив, що ОСОБА_1 має самостійно пройти такий огляд та що про це він повинен зазначити на відеозаписі. Вказує, що ним такий медичний огляд пройдено, і він підтверджує факт відсутності у нього наркотичного сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 доводи скарги підтримав. На запитання судді про висновок медичного огляду, на який скаржник посилається в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначив, що в нього його наразі нема, медичний огляд проходив на наступний день після складення протоколу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Доводи апелянта, що він категорично заперечував вживання наркотичних засобів та йому не було забезпечено медичного огляду в закладі охорони здоров`я, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису з нагрудних камер, ОСОБА_1 сам виявив бажання самостійно пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я, аргументуючи це браком часу, крім того жодних пояснень чи заперечень не зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, а лише підписав його.

Доводи апелянта про те, що він самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, не беруться до уваги судом, оскільки на підтвердження цього апелянт не надав жодного висновку, а ні в суді першої інстанції, а ні до апеляційної скарги, а ні в судовому засіданні під час апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним. Отже згаданий ОСОБА_1 огляд не може братися до уваги суддею апеляційного суду, так як за словами самого ОСОБА_1 такий огляд було проведено на наступний день.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не знав наслідків своєї відмови від проходження огляду, колегія суддів не приймає так як :

ОСОБА_1 має правовий статус спеціального суб`єкта - водія, що підтверджується посвідченням водія.

Згідно п.1.3.ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Згідно п.2.5.ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наявних в матеріалах справи доказів апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП. Неправильного застосування норм матеріального права судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,- залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Желепа