"15" березня 2023 р. Справа № 363/1380/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , займає посаду стрільця, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
14 березня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між головуючим суддею визначено суддю ОСОБА_2 .
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії КИІ № 279 від 12.03.2023 року вбачається, що 11 березня 2023 року близько о 12 год. 50 хв. у місці розташування військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_1 був виявлений з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
З метою встановлення факту перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у присутності двох свідків запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. ОСОБА_1 добровільно погодився пройти зазначений огляд. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний, стан алкогольного сп`яніння 1,43 проміле.
Таким чином, сержант ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, вчинене в умовах особливого періоду.
У судове засідання з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Будучи повідомленим про його права та обов`язки, ОСОБА_1 пояснив суду, вину у вказаному правопорушенні не визнає у повному обсязі у зв`язку з тим, що 11 березня 2023 року не перебував у стані алкогольного сп`яніння та відповідно не виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння. На додаток до цього, ОСОБА_1 пояснив, що має проблеми зі здоров`ям, зокрема, вже досить тривалий час лікує хребет та зуби з приводу чого неодноразово звертався до приватних медичних закладів, які виписувати йому лікування, що передбачало вживання різних лікарських препаратів. Безпосередньо, у зв`язку з поганим станом зубів має систематичні запалення ясен, внаслідок чого останні дуже сильно болять. Зазначив, що 11 березня 2023 року він дійсно перебував на бойовій позиції, визначеній для виконання бойового завдання разом з іншими військовослужбовцями. Оскільки на цей момент у нього закінчилися обезболюючі лікарські препарати, за допомогою яких він до цього знімав зубний больовий синдром, то на передодні та безпосередньо 11 березня 2023 року він вживав зубні краплі Dental Drops, що мають заспокійливий та знеболювальний ефект, містять у своєму складі спирт-етиловий. При цьому зазначені краплі він вживає шляхом намочування вати та прикладення останньої до того місця ясен і зубів, в яких відчувається сильна біль. Оскільки зазначений препарат містить у своєму складі спирт-етиловий, тому не заперечує того факту, що від нього міг бути чутний запах алкоголю, однак цей препарат він не вживав будь-яким іншим способом, що обумовив би потрапляння спирту в організм.
У подальшому, як пояснив ОСОБА_1 , 11 березня 2023 року приїхали представники військової служби правопорядку у Збройних Силах України, які, зважаючи на те, що від нього ( ОСОБА_1 ) було чутно запах алкоголю, стали вимагати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що він не заперечував проти проведення огляду, оскільки він не вживав алкогольних напоїв. Огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений, встановлено факт алкогольного сп`яніння 1,43 проміле. Оскільки ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв, то він заперечував проти результатів проведеного огляду, на що також звертав увагу представників військової служби правопорядку. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що його не ознайомили з чеком тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, внаслідок чого цей документ і не є підписаним ним особисто.
Після цього 12 березня 2023 року його доставили до військової служби правопорядку, в якій відносно нього було складено матеріали справи про адміністративне правопорушення. У ході складення матеріалів він відмовився від підписання протоколу та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки був не згодний з ними, про що неодноразово зазначав представникам військової служби правопорядку.
Відповідаючи на запитання суду ОСОБА_1 також зазначив, що йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у спеціальному медичному закладі у зв`язку з його запереченнями щодо результатів огляду, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу.
У судовому засіданні також було допитано свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , командира 3-го взводу військової частини НОМЕР_2 , капітана 1 роти. Будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, про його права та обов`язки, ОСОБА_3 пояснив, що 11 березня 2023 року був свідком правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за фактом якого відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення. При цьому ОСОБА_3 підтвердив, що саме він, як свідок підписував протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відомості, вказані в цих документах про нього як свідка, відповідають дійсності. У той же час, як пояснив, ОСОБА_3 11 березня 2023 року у місце, визначене для виконання бойового завдання, в якому знаходився і ОСОБА_1 , прибули представники військової служби правопорядку. Оскільки від ОСОБА_1 було чутно запах алкоголю, то вони запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. ОСОБА_1 дійсно вказував на те, що він не вживав алкогольні напої, однак, як пояснив ОСОБА_3 , на його особисте переконання від ОСОБА_1 було чутно саме запах алкоголю, який відрізняється від запаху крапель для лікування зубів, які приймає ОСОБА_1 .
За результатами проведеного огляду було встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, стан алкогольного сп`яніння 1,43 проміле. При цьому ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_1 заперечував щодо результатів проведеного огляду, у зв`язку з чим у подальшому ОСОБА_1 відмовився від підписання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, і від складеного відносно нього протоколу. На запитання суду ОСОБА_3 пояснив, що представники військової служби правопорядку не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у спеціальному медичному закладі у зв`язку з його запереченнями щодо результатів огляду за допомогою спеціального технічного закладу. На наступний день вони лише були викликані до служби правопорядку для складання матеріалів справи.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.
При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.
У ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
У ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення є наявність стану, зокрема, алкогольного сп`яніння. При цьому суд звертає увагу, що чинним законодавством передбачено виключний порядок встановлення стану алкогольного сп`яніння у військовослужбовця. Отже, чинним законодавством передбачено єдиний та вичерпний порядок, в якому можуть бути отримані докази того, що військовослужбовець перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Зазначений порядок на момент складення спірного протоколу визначається у ст. 266-1 КУпАП.
Так, у ч. 2 ст. 266-1 КУпАП встановлено, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Відповідно до ч. 4 ст. 266-1 КУпАП у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
У той же час відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Тобто, чинним законодавством передбачено певний алгоритм дій представників відповідних воєнізованих формувань у разі встановлення ними у військовослужбовця ознак, що дають підстави для розумної та обґрунтованої підозри щодо перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. Такий алгоритм передбачає першочергове проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння під відеофіксацію або у присутності двох свідків за допомогою спеціальних технічних засобів або тестів. У разі відмови військовослужбовця від проходження такого огляду або не згоди з його результатами огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться у спеціальному медичному закладі, перелік яких визначається уповноваженим органом виконавчої влади.
У випадку відмови військовослужбовця від проходження огляду і в медичному закладі складаються відповідні документи, що фіксують таку відмову з дорученням доказів відмови та складається протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду у встановленому законодавством порядку.
Порушення зазначеного алгоритму має наслідком недійсність огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відповідно і його результатів, які є єдиними належними та допустимими доказами перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння.
У той же час у судовому засіданні з пояснень ОСОБА_1 та показань свідка ОСОБА_3 було встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово заперечував щодо результатів проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, які були встановлені за допомогою спеціального технічного засобу.
Зазначені обставини підтверджуються і матеріалами справи: у поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що спиртні напої не вживав, провину у вчиненому правопорушенні не визнає; від підписання протоколу, чеку тесту № 1430 від 11.03.2023 року, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння від 11.03.2023 року ОСОБА_1 також відмовився, оскільки був не згоден з результатами проведеного тесту. Отже, судом встановлено, що військовослужбовець був не згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного за допомогою спеціального технічного засобу.
Натомість у супереч вимогам чинного законодавства уповноважені представники військової служби правопорядку не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у спеціальному медичному закладі. На це вказують і матеріали справи, в яких відсутні відомості про пропонування або направлення ОСОБА_1 до медичного закладу, або відомості, що засвідчують його відмову від проходження огляду у самому медичному закладі.
Отже, судом встановлено порушення порядку проведення огляду військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння, що відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП, має наслідком недійсність результатів проведеного огляду.
Оскільки огляд військовослужбовця на стан алкогольного сп`яніння є єдиним доказом перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння, результати якого у даному випадку були визнані недійсними, то суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять жодного належного, допустимого доказу, який би засвідчував факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що відповідно до презумпції невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, то суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення, не доведені. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок цього судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 35, 172-20, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя О.В. Рукас