Справа № 946/798/23
Провадження № 3/946/526/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2023 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаїв, громадянина України. працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

ОСОБА_1 01 лютого 2023 року о 00:06 годині по вул. Михайлівській біля буд. 8 в м. Ізмаїл Одеської області керував автомобілем марки «Volkswagen Sharan 1.9 TDI» державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), але від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 01.02.2023 близько 00:00 год. у комендантську годину він на своєму автомобілі відвозив свого знайомого ОСОБА_2 додому, останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. Коли він їхав по вул. Михайлівській в м. Ізмаїл Одеської області, його зупинили працівники поліції та попросили надати посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль, він залишився сидіти в своєму автомобілі та намагався з`ясувати причину його зупинки, а також що саме він порушив, проте на його прохання поліцейські не відреагували, розмовляли з ним дуже гучно, через що він вимушений був робити їм зауваження, вони вимагали, щоб він вийшов з автомобіля, а після його відмови, вони витягли його з автомобіля, побили та наділи кайданки, після чого пояснили, що відвезуть його до відділу поліції, оскільки він не надав документи, що підтверджують його особу. По дорозі вони зупинилися біля якоїсь будівлі, не схожої на медичний заклад, та сказали, що зараз він буде здавати кров, однак він відмовився проходити медичний огляд, будучи обуреним такою поведінкою поліцейських сказав на емоціях, що здавати нічого не збирається, після чого працівники поліції доставили його у відділ поліції. Вину у вчиненні правопорушення за ненадання поліцейським документів визнав та сплатив штраф за це.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не доведено належними та достатніми доказами, а ті матеріали, що знаходяться в матеріалах справи, не відповідають вимогам чинного законодавства. Так, він послався на те, що на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням співробітники поліції не повідомляли йому про те, що в нього наявні ознаки сп`яніння, не запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Таким чином, притягуваний ОСОБА_1 зазначив, що він не відмовлявся на місці зупинки транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння. У відділі поліції відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак від підпису він відмовився, оскільки в протоколі не було зазначено, що до нього додається акт огляду на стан сп`яніння, а також акт не містить відомостей про особу відносно якої він був складений. Тому ОСОБА_1 просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення відносно нього за недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення.

Незважаючи на не визнання вини ОСОБА_1 , а також на його заперечення, його вина у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Одним із заходів правового режиму воєнного стану відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» є встановлення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів. Порядок цього особливого режиму затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455, яким і передбачена можливість перевірки документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, затримання транспортних засобів, проведення їх огляду. Враховуючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався у встановленому порядку, востаннє перед розглядуваною подією воєнний стан продовжений ще на 90 діб Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України №2738-IX від 16.11.2022, то зупинення транспортного засобу притягуваного 01.02.2023 повністю була правомірною. До того ж, притягуваний ОСОБА_1 під час дії на території Одеської області комендантської години з 23:00 до 05:00 години та заборони перебування людей на вулицях та в інших громадських місцях, без спеціально виданої перепустки і посвідчення перебував о 00:06 год. на вул. Михайлівській в м. Ізмаїл Одеської області. У зв`язку з цим, згідно відповідного розпорядження Одеської обласної військової адміністрації, поліцейські були зобов`язані здійснити перевірку документів у притягуваного, а у разі потреби також провести огляд його транспортного засобу.

Більше того, навіть за умови безпідставного затримання транспортного засобу, внаслідок чого у його водія будуть виявлені поліцейським ознаки вчинення правопорушення, такий поліцейський в силу ст.ст. 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язаний виконати завдання поліції, а саме забезпечити публічну безпеку і порядок та вжити заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень і припинити виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

На відеозаписі події правопорушення з відеотехніки службового транспортного засобу зафіксовано, як автомобіль «Volkswagen Sharan 1.9 TDI» державний номерний знак НОМЕР_2 рухався під керуванням саме ОСОБА_1 , після чого був зупинений поліцейськими. При цьому з відеозапису чітко вбачається, що після того, як транспортний засіб зупинився за його кермом перебував саме притягуваний ОСОБА_1 , який і керував ним з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які вбачаються із самого відеозапису, а саме порушення мови та координації рухів, а також поведінка, яка не відповідає обстановці. Крім того, на відеозаписі з однострою поліцейських зафіксовано, як працівники поліції неодноразово чітко та наполегливо висловлювали вимогу ОСОБА_1 надати документи, що посвідчують особу, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, однак ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції всупереч чинного законодавства документи не надав, поводив себе зухвало, висуваючи необґрунтовані вимоги до поліцейських, у зв`язку з чим він був попереджений поліцейськими про застосування фізичної сили та спеціальних засобів, а також він буде затриманий у випадку не надання документів. Але, не зважаючи на ці неодноразові попередження, притягуваний так і на надав документів, що посвідчують його особу. Тому саме для встановлення особи притягуваного він і був затриманий, про що поліцейським було повідомлено останнього. З вказаного ж відеозапису вбачається, що після затримання та встановлення особи притягуваного працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння лікарем в медичному закладі, однак останній від проходження огляду відмовився.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 КУпАП, у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказані обставини справи також підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), але від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився. Суд визнає цей доказ таким, що складений повноважною особою, а саме поліцейським, який відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП є уповноваженою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ст. 130 КУпАП.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП випливає, що оглядові на стан алкогольного сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положенні» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, які були виявлені поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підставами для проведення його огляду.

Згідно п. 6. Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Але, враховуючи, що притягуваний ОСОБА_1 на неодноразові чіткі законні вимоги працівників поліції протиправно не надав документи для встановлення його особи, працівники поліції об`єктивно були позбавлені можливості запропонувати останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим притягуваний був затриманий та доставлений до відділу поліції для встановлення його особи, що підтверджується відповідним протоколом про адміністративне затримання ОД №008126 від 01.02.2023.

З наведених нормативно-правових актів випливає, що процедуру огляду на стан сп`яніння має проходити конкретна особа, у відомостях щодо якої у поліцейського відсутні будь-які сумніви, адже такий огляд, неодмінно тягне за собою певні значущі юридичні наслідки, у тому числі притягнення конкретної особи, що проходить огляд на стан сп`яніння, до адміністративної відповідальності. Підтвердження особи, безумовно, можливо забезпечити шляхом надання відповідних документів, що посвідчують особу, які кожна особа з урахуванням введеного в Україні воєнного стану та запровадженого карантину, зобов`язана мати при собі та пред`являти поліцейським. У випадку ж не встановлення особи у поліцейського відсутні будь-які повноваження щодо проведення її огляду на стан сп`яніння, щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та інші процесуальні дії, окрім як щодо її встановлення. Тільки лише після того, як поліцейський встановить особу він уповноважений вчиняти інші процесуальні дії, у тому числі і її огляд на стан сп`яніння, і у випадку необхідності складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Але притягуваний всупереч чинного законодавства на вимогу поліцейського не надав документи, що посвідчують його особу, чим фактично створив штучні підстави для не проведення його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Враховуючи, що для встановлення особи притягуваного, його було затримано та доставлено до відділу поліції, то поліцейський об`єктивно був позбавлений можливості запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння саме на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Але, у будь-якому разі, вказані обставини не звільняли притягуваного як водія транспортного засобу виконати обов`язок, встановлений п. 2.5. ПДР пройти медичний огляд на стан сп`яніння. Так, за змістом вказаного п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказане формулювання зазначеного п. 2.5. ПДР свідчить про те, що ця норма є імперативною та зобов`язального характеру, а тому у притягуваного як водія транспортного засобу не було іншого альтернативно можливого варіанту як пройти саме медичний огляд на стан сп`яніння, від чого, власне, притягуваний чітко та категорично відмовився, що вбачається з досліджених доказів, у тому числі з відеозапису, а також з показань самого притягуваного.

При оцінці порядку проходження огляду на стан сп`яніння, суд виходить з того, шо поліцейським не було порушено прав та свобод притягуваного, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, оскільки його було затримано відповідно та в порядку, встановленому законом, а саме ст. 260 КУпАП, а поліцейський діяв у спосіб та в межах повноважень, наданих йому Конституцією, законами України ті іншими нормативно-правовими актами. При цьому притягуваний за власним, вільним, ніким не обмеженим бажанням всупереч чинному законодавству, шляхом невиконання прямого свого, як водія та як особи, що під час воєнного стану у комендантську годину, перебувала на вулиці, обов`язку надати документи, що посвідчують його особу, штучно створив для поліцейського неможливість проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Але притягуваний все ж не був позбавлений можливості пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, коли поліцейський неодноразово пропонував йому це, чим фактично надав йому можливість довести свою невинуватість у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння всупереч наявності об`єктивних ознак про це.

Таким чином поліцейським були застосовані розумні заходи щодо гарантії реалізації прав притягуваного та виконання ним своїх обов`язків. Але всупереч цьому законодавству притягуваний не скористався своїми правами та не виконав свої обов`язки як громадянина України та як водія, і всупереч наведеному п. 2.5. ПДР не пройшов медичний огляд на стан сп`яніння.

З урахуванням того, що притягуваний діяв вільно та самостійно на власний розсуд, не надавши всупереч чинному законодавству поліцейському документи, що посвідчують його особу, то поліцейським не було порушено його прав та порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Крім того, враховуючи, що притягуваного в розглядуваній ситуації було правомірно затримано, чим його було обмежено у свободі пересування, то не проведення його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, як гарантії необґрунтованого затримання, не становило істотного порушення його прав та свобод, у тому числі права на вільне пересування, з метою дотримання якого і було встановлене таке положення про першочергове проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Саме тому, враховуючи, що притягуваний самостійно штучно створив неможливість проведення його огляду на місці зупинки транспортного засобу шляхом не надання документів, що підтверджують його особу, а також те, що поліцейським була надана йому можливість пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, суд не погоджується з посиланнями притягуваного на те, що суттєво був порушений порядок огляду на стан сп`яніння, що унеможливлював би йому можливість реалізувати свої прав та інтереси, а також забезпечити виконання обов`язків, встановлених законом.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм держави Україна.

Однак, з сукупності усіх досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_1 в порушення вимог вказаного п. 2.5 ПДР на вимогу поліцейських пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе порушення порядку користуванням правом керування транспортного засобу, що відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП є однією з підстав для накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до даних довідки старшого інспектора з особливих доручень ВОНС в місті Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, згідно з базами (банками) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС України, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 від 27.07.2011.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , того, що він має на утриманні дружину та чотирьох неповнолітніх дітей, того, що він є внутрішньо-переміщеною особою, а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

В силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023, що складає 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко