справа № 197/863/22
провадження № 3/197/168/23
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
30 січня 2023 року смт Широке

Суддя Широківського районного суду Дніпропетровської області Шевченко О.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов щодо ОСОБА_1 , (дані не підлягають розголошенню) року народження, який проживає за адресою: (дані не підлягають розголошенню),

за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

01.10.2022 о 12:20 год військовослужбовець ОСОБА_1 самовільно залишив місце служби в населеному пункті (дані не підлягають розголошенню), повернувся до місця несення служби 03.10.2022.

Дані підтверджуються протоколом серії А4047 № 10 від 04.10.2022 (далі - протокол), рапортами, доповіддю, витягом із наказу № 994 від 01.10.2022, витягом із наказу № 2 від 22.04.2022.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вину не визнала.

Судом враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016), що суд має бути неупередженим і безстороннім та не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

А у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно зі ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з протоколом діяння ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Згідно зі ч. 1 ст. 172-11 КУпАП відповідальність передбачена за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Диспозиція ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, у редакції, чинній на момент вчинення правопорушення, передбачає відповідальність осіб за діяння, передбачені частинами першою або третьою статті 172-11 КУпАП, вчинені в умовах особливого періоду.

Частина 4 статті 172-11 КУпАП передбачає кваліфікуючу ознаку діянь, зазначених у ч. 1 ст. 172-11 КУпАП, а саме вчинення діянь, зазначених у ч. 1 ст. 172-11 КУпАП, в умовах особливого періоду.
Однак у протоколі у графі «склад адміністративного правопорушення» не зазначено про таку кваліфікуючу ознаку як вчинення діяння (а саме: самовільного залишення місця служби військовослужбовцем строкової служби тривалістю до трьох діб) в умовах особливого періоду.

Зазначене виключає кваліфікуючу ознаку цього адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад. Суд не наділений правом перекваліфіковувати правопорушення, визначене у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, суду не надано докази визначення місця несення служби для ОСОБА_1 , у рапорті від 03.10.2022 не зазначено дату і час повернення ОСОБА_1 до місця розташування військової частини.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Враховуючи зазначене, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі, не підтверджені належними та допустимими доказами у справі, які б свідчили про наявність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суддя вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 172-11, 247, 284 КУпАП, суддя

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається через Широківський районний суд Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

СУДДЯ О.В. ШЕВЧЕНКО