Справа №583/1478/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 33/816/207/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2022 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 20 листопада 2022 року о 23 год. 35 хв., в м. Охтирка по вул. Незалежності, 21, він керував автомобілем Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова), від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора DragerAlcotest 6820 на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що суддею було розглянуто дану справу однобічно, було взято до уваги лише докази на його винуватість, а саме, протокол про адміністративне правопорушення, однак не звернуто увагу, що він складений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Крім того, суддею було поверхнево оглянуто відеозапис, що міститься в матеріалах справи, який не є суцільним, а складається з уривків, між уривками відеозапису є часові проміжки, відеозапис вівся не в повному обсязі, на ньому відсутній момент його керування транспортним засобом, видачі направлення для проходження медичного огляду, однак суддею суду першої інстанції в оскаржуваній постанові дані факти не оцінені та не проаналізовані. При цьому, направлення для проходження медичного огляду йому взагалі не видавалось, тому цей огляд було проведено з порушенням вищезазначеної Інструкції, крім того, свідків при проведенні огляду, враховуючи, що запис не здійснювався безперервно, працівниками поліції залучено не було, чим порушено вимоги статті 266 КУпАП, пункту 6, 7 Розділу І, Розділу II та III вказаної Інструкції, а висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушення вимог вказаної Інструкції, вважаються недійсними.

Крім того, як зазначає апелянт, у протоколі, який було складено відносно нього, зазначений час керування транспортним засобом не відповідає дійсності, а отже, є сумнівним, і на його думку, з врахуванням тих обставин, що відеозапис не був безперервним, поліцейські внесли у протоколі саме той час, який їм був вигідний. Також, у протоколі відсутні дані щодо технічного засобу, на який було здійснено відеозапис, а згідно висновку Верховного Суду по справі №428/2769/17, у разі відсутності у відповідному протоколі посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис, такий доказ не можна вважати належним та допустимим. Також, у протоколі щодо ознайомлення його з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, відсутній його підпис, що свідчить про те, що зі своїми права він ознайомлений не був.

Апелянт вказує, що під час розгляду вказаного протоколу, суд першої інстанції не звернув уваги на вказані порушення при складанні протоколу, крім того, відеозапису вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, він поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці, у нього не було виявлено ознак наркотичного сп`яніння.

Крім того, апелянт посилається і на те, що з матеріалів справи не вбачається, що він допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, на його думку, всі наступні вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати.

За відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження, «поза розумним сумнівом», факту його керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, всі сумніви щодо доведеності його вини тлумачаться на його користь, а тому, апелянт вважає, що наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про призначення даної справи до апеляційного розгляду ОСОБА_1 був повідомлений завчасно, у передбачений законом спосіб, і до його початку звернувся до апеляційного суду з заявою, в якій просив здійснити розгляд поданої ним апеляційної скарги за його відсутності.

За таких обставин, враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду без його участі, що узгоджується з положеннями ст. 268 КУпАП.

При розгляді даної справи апеляційний суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя суду першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №177160 від 20 листопада 2022 року та відеозаписом, яким підтверджуються обставини, викладені у вказаному протоколі.

Зазначені докази зібрані у передбаченому законом порядку, і ставити під сумнів їх належність та допустимість у апеляційного суду підстави відсутні.

Що стосується доводів апелянта про відсутність доказів його керування транспортним засобом, та що у працівників поліції не було підстав його зупиняти, оскільки він не порушував ПДР, то вони спростовуються вказаним відеозаписом, який було досліджено і апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

Так, з вказаного відеозапису, вбачається, що 20 листопада 2022 року о 23 год. 35 хв. підставою для зупинки автомобіля під керуванням, як було встановлено, ОСОБА_1 , стало те, що останній порушував комендантську годину. Під час спілкування з водієм, працівники поліції виявили у нього ознаки сп`яніння, і на запитання, чи вживав він щось, ОСОБА_1 відповів, що вживав алкогольні напої, а на запитання, чому ж, у такому випадку, він сів за кермо автомобіля, останній зазначив, що йому треба було перемістити транспортний засіб в інше місце проїхати для цього всього 150 м.

При цьому, на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 повідомив, що в цьому немає потреби, оскільки він і так визнає, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння і не заперечував щодо складання відносно нього, у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і жодних порушень працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, на що вказує апелянт, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів апелянта про те, що направлення для проходження медичного огляду йому взагалі не видавалось, а тому цей огляд було проведено з порушенням вищезазначеної Інструкції, то вони не заслуговують на увагу, враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так у лікарні.

Посилання апелянта на порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, оскільки при проведенні його огляду не було залучено свідків, є безпідставними, за наявності того, що у даному випадку усі події фіксувались технічними записами і матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, як передбачено вказаною нормою закону.

Що стосується доводів апелянта про те, що відеозапис не є безперервним і містить сумнівний час подій, то вони не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з вказаного відеоматеріалу, після закінчення відповідного файлу, наступний розпочинається з продовження попередніх подій і час його запису відповідає тій даті, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , а між часом, коли здійснювався зазначений відеозапис та складанням протоколу, є лише незначні розбіжності.

Крім того, відсутність даних щодо технічного засобу, на який було здійснено відеозапис, не свідчить про його належність та недопустимість і посилання апелянта на висновок, з цього приводу, Верховного Суду по справі №428/2769/17, є безпідставним, враховуючи, що по даній справі переглядалось законність прийнятих рішень в порядку КАСу, яким передбачено інший порядок оцінки зібраних доказів, ніж КУпАП, за яким розглядається дана справа, крім того, на підтвердження того, що за допомогою даного технічного засобу були відображені події, учасником яких ОСОБА_1 не був, чи що працівниками поліції застосували вказаний технічний засіб в порушення ст.ст. 31,40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року N 580-VIII, апелянтом доказів надано не було.

При цьому, доводи апелянта про те, що під час спілкування з поліцейськими, він поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці і у нього не було виявлено ознак наркотичного сп`яніння, то апеляційний суд зауважує, що у працівників поліції була підозра у тому, що ОСОБА_1 перебував саме у стані алкогольного сп`яніння, чого він і сам не заперечував.

Що стосується доводів апелянта про те, що його не ознайомили з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, то вони спростовуються самим протоколом про адміністративне правопорушення, який було підписано особисто ОСОБА_1 .

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП було встановлено суддею суду першої інстанції «поза розумним сумнівом», за результатом повного, всебічно та об`єктивно розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, з наданням їм правової оцінки, і обставин, за яких справа підлягала б закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, про що просить апелянт у поданій апеляційній скарзі, під час її апеляційного перегляду, не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.