Єдиний унікальний номер судової справи: 490/5388/22 Головуючий у першій інстанції Подзігун Г.В.
Номер провадження № 33/812/73/23 Головуючий суддя апеляційного суду Крамаренко Т.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Калашник А.О.,

за участю захисника - адвоката Марченка В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану в його інтересах захисником - адвокатом Марченком Володимиром Івановичем на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм в ТОВ «ПАЕК» та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327170 від 13 листопада 2022 року, ОСОБА_1 13 листопада 2022 року о 15-30 год в м. Миколаєві, Центральний район, Київське шосе, 11 км, керував транспортним засобом «DAF FT85CF430», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом «Willig Sana», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження огляну на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, 10 лютого 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Марченко В.І. подав до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, постанова є незаконною, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Марченко В.І. зазначає про те, що судом першої інстанції не вірно вказано про те, що наявні докази того, що ОСОБА_1 є водієм, тобто керував транспортним засобом, а тому на думку захисника в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не вірно вказано, що нібито ОСОБА_1 був зупинений та на місці зупинки відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Зауважує, що відеозапис наявний в матеріалах справи не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, також з відеозапису не зрозуміло про яку відповідальність та за що йде мова.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Марченко В.І. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну.

Вислухавши аргументи і доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Марченка В.І., допитавши свідка - ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За такого, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_1 13 листопада 2022 року о 15-30 год в м. Миколаєві, Центральний район, Київське шосе, 11 км, керував транспортним засобом «DAF FT85CF430», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом «Willig Sana», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження огляну на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винуватість водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327170 від 13 листопада 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 13 листопада 2022 року о 15-30 год в м. Миколаєві, Центральний район, Київське шосе, 11 км, керував транспортним засобом «DAF FT85CF430», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом «Willig Sana», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження огляну на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);

- у відеозаписі, з якого чітко вбачається, що працівником поліції було запропоновано водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, на що водій відмовився (а.с.6);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 13 листопада 2022 року близько 15-30 хв свідок керував своїм транспортним засобом Джилі СК номерний знак НОМЕР_3 рухався по а/д М-24 та перед поворотом на с. Матвіївка з другорядної дороги виїхало вантажне авто (небезпечний вантаж) DAF номерний знак НОМЕР_4 , який здійснював поворот праворуч та не надав перевагу транспортному засобу ВАЗ НИВА, яка рухалась попереду його транспортного засобу в попутному напрямку чим здійснив аварійну обстановку, потім водій вантажного транспортного засобу їхав близько до узбічча автодороги, невдовзі здійснив екстрене гальмування та після чого виїхав за межі проїзної частини (кювет), потім водій продовжив подальший рух щоб виїхати з кювету, але не зміг. Свідок ОСОБА_2 зупинив свій транспортний засіб позаду вантажівки, вийшов зі свого транспортного засобу, підійшов до кабіни вищевказаного т/з, відкрив водійські двері та почув різкий запах алкоголю з салону даного т/з та побачив чоловіка близько 50-55 років з явними ознаками алкольного сп`яніння. Потім ОСОБА_2 заглушив двигун даного т/з щоб водій своїми діями не завдав шкоди собі та оточуючим. Після чого свідок викликав працівників поліції. Потім приблизно через 20- 30 хв під`їхав інший вантажний автомобіль (зерновоз) DAF державний номерний знак не запам`ятав, в салон якого сів водій та поїхав в сторону м. Миколаєва (а.с.5).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 327170 від 13 листопада 2022 року та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 13 листопада 2022 року у водія ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів в розумінні п.п.2 та 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу щодо огляду на стан сп`яніння. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень самого водія ОСОБА_1 ґрунтується на наявних у справі доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, складений посадовими особами патрульної поліції з грубим порушення його прав та інтересів, а також норм чинного законодавства є безпідставними, оскільки істотних порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП положень ст. 256 КУпАП, а також Інструкції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Посилання на те, що оскільки не складено протокол за ст. 124 КУпАП у працівників поліції не було підстав для складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП на увагу суду не заслуговує, оскільки у працівників поліції були підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на що останній не заперечував, а навпаки підтвердив те, що вживав алкоголь. А крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів.

Щодо посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1 - адвоката Марченка В.І. на те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 був водієм, тобто керував транспортним засобом є безпідставні з огляду на пояснення як самого ОСОБА_1 , який під відеозапис зазначив, зокрема, «що його підрізала машина, і він зіскочив з траси» (26 хв відеозапису а.с. 6), а також письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , який був допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та підтвердив раніше надані письмові пояснення.

Апеляційний суд також вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис наявний в матеріалах справи не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки сам водій ОСОБА_1 на відео не заперечував ні факт керування транспортним засобом «DAF FT85CF430», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом «Willig Sana», д.н.з. НОМЕР_2 , ні те, що залишив транспортний засіб та пересівши в інший вантажний автомобіль покинув місце пригоди. Навпаки пояснивши це тим, що йому ніби то стало погано і він поїхав додому.

На питання працівника поліції: «Ви коли сідали за кермо розуміли яка може за це бути відповідальність?» Відповів: «Ну розумів» (18 хв. відеозапису а.с.6).

На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою приладу Драгер, відповів: «давайте я підпишу та й все, та додав: «я знаю, що я пив». Вдруге на пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, останній в категоричній формі відмовився (25 хв. відеозапису а.с.6 ).

Вказані пояснення ОСОБА_1 свідчать про те, що останній керував транспортним засобом «DAF FT85CF430», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом «Willig Sana», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, завідома знаючи про відповідальність за наслідками його дій.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції не має правового значення, з огляду на письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , який зазначив про те, що 13 листопада 2022 року, саме він викликав працівників поліції через те, що водій транспортного засобу «DAF FT85CF430», д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом «Willig Sana», д.н.з. НОМЕР_2 перебував за кермом, має запах алкоголю з порожнини рота, та власноруч заглушивши двигун авто не давши водієві продовжити рух, викликав працівників поліції. А тому, обставини щодо зупинки транспортного засобу не можуть слугувати підставою для закриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не в повній мірі роз`яснено його права та обов`язки, суд до уваги не бере, оскільки з відеозапису чітко вбачається, що працівник поліції ознайомив ОСОБА_1 з правами та обов`язками, що передбачені як ст. 63 Конституції України та і ст. 268 КУпАП (27 хв. відеозапису а.с.6).

Твердження захисника Марченка В.І. про те, що в протоколі відсутній підпис ОСОБА_1 суд оцінює критично, оскільки сам ОСОБА_1 відмовився як він підписання протоколу так і від отримання його другого примірника, що зафіксовано на відеозаписі, що міститься в матеріалах справи з відеозапису (31 хв. відеозапису а.с.6).

Посилання захисника на те, що працівниками поліції не було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП не впливають на обставини адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та розцінюються судом як спосіб уникнути водієм ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Разом з тим, суд вважає за необхідне, зазначити, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції був призначений на 23 лютого2023 року, на 02 березня 2023 року та на 03 березня 2023 року і ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про вказані судові засідання та мав об`єктивну можливість прибути, надати пояснення, докази своєї невинуватості та спростувати пояснення свідка. Між тим останній таким своїм правом не скористався.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку, а тому не впливають на обґрунтовані висновки суду.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, твердження адвоката Марченка В.І. з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані спробу уникнення водієм ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винуватості ОСОБА_1 одержані законним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Не встановлено і істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законну і обґрунтовану постанову відносно ОСОБА_1 з наведенням обґрунтованих мотивів.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

За таких обставин, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував усі обставини при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Марченка Володимира Івановича - залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко