ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3507/22
Провадження № 3/210/14/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"07" лютого 2023 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сільченко В. Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в м. Кривому Розі ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду 05.02.2021 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №395502 від 08.10.2022 року, 19.09.2022 року о 15 год. 35 хв. у м. Кривому Розі по пр-ту Металургів, 21 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Фольксваген» , держномер НОМЕР_1 , був недостатньо уважним, не обрав безпечної швидкості для руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки, а натомість зробив відворіт керма праворуч та виїхав на зустрічну смугу на нерегульованому перехресті з вул. Ю. Камінського, при цьому не переконався в безпечності свого маневру для інших учасників руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21061 держномер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався праворуч в попутному напрямку, після чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.

Відносно іншого учасника ДТП також складено протокол про адміністративне правопорушення

В судовому засіданні особа, що склала протокол, інспектор патрульної поліції Терлецький В.А. показав, що на місце події під час ДТП він виїжджав, т.я. був відповідальним по місту у той день, після чого отримав матеріали про дане ДТП для розгляду.

Він витребував з магазину АТБ, що розташований поруч, відеозапис з камери відеоспостереження.

На відеозапису було видно ДТП, і з урахуванням цього, показів водіїв та інших матеріалів справи він прийняв рішення про вину обох учасників ДТП і склав на обох протоколи.

В судовому засіданні інспектор патрульної поліції Коломойцев В.А. показав, що у день ДТП він був на чергуванні, отримали виклик на місце ДТП. Прибувши на місце події, він складав схему ДТП. при цьому, на схемі він вказав 2 місця зіткнення зі слів обох водіїв.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 показав, що 17.09.2022 року він їхав на автомобілі «ФольксвагенПассат» , держномер НОМЕР_1 по пр-ту Металургів в напрямку 95-го кварталу зі швидкістю 40-50 км/год. Попереду, у середньому ряду, перед пішохідним переходом, стояв автомобіль ВАЗ-2106, пропускав пішоходів. Потім раптово автомобіль ВАЗ-2106 став виконувати поворот ліворуч чи розворот. Він вжив екстренне гальмування, потім побачив, що не встигає загальмувати і став відвертати ліворуч, але не встиг і сталося зіткнення. Зіткнення сталося на його полосі руху, а не на зустрічній.

Інспектор поліції вказав на схемі, що зіткнення сталося на зустрічній, але він з цим не погодився, про що зробив запис на схемі ДТП.

Чи був на автомобілі ВАЗ увімкнений покажчик повороту не пам`ятає.

В судовому засіданні водій ОСОБА_2 показав, що 17.09.2022 року він їхав на автомобілі ВАЗ-21061 держномер НОМЕР_3 пр-ту Металургів в напрямку 95-го кварталу. Він зупинився поблизу магазину «Фокстрот», метрів за 100 від нього. Потім поновив рух, завчасно перестроївся в крайню ліву смугу руху, увімкнув покажчик повороту, пропустив пішоходів перед пішоходним переходом, почав повертати і відчув удар.

Після удару одразу зупинився.

Він стояв у крайньому лівому ряду якмога правіше, бо у його автомобіля великий радіус повороту.

Покажчик повороту був увімкнутий.

Таким чином, учасники ДТП надали взаємовиключні свідчення щодо обставин події та розташування транспортних засобів на дорозі в момент ДТП.

При цьому, вирішуючи питання щодо вини чи невинуватості учасників ДТП суд виходить з наступного:

Як вбачається зі свідчень водія автомобіля ВАЗ-21061 ОСОБА_2 , він рухався у крайній лівій смузі руху, звідки здійснював поворот ліворуч. При цьому, водій автомобіля «Фольксваген ОСОБА_3 показав, що автомобіль ВАЗ-21061 розпочав поворот ліворуч чи розворот з середнього ряду, несподівано виїхавши перед ним на його смугу руху.

Також водій автомобіля ВАЗ-21061 ОСОБА_2 показав, що він розмістив автомобіль свій ВАЗ у правій частині крайньої лівої смуги руху, оскільки у автомобіля ВАЗ великий радіус повороту і він боявся не вписатися у ширину проїзної частини при здійсненні маневру.

З вказаного очевидно, що якби дані обставини відповідали дійсності, для здійснення маневру в умовах, коли водій не був переконаний у достатності місця для розвороту чи повороту, передні колеса автомобіля повинні були бути максимально повернуті у бік здійснення повороту (розвороту) при початку здійснення такого маневру.

Після зіткнення (за його ж словами) він негайно зупинився.

Разом з тим, на фототаблиці з місця події видно, що автомобіль ВАЗ-21061 стоїть у крайній лівій смузі руху, лівим переднім колесом на розділяючій зустрічні потоки руху розмітці, під кутом приблизно 45 градусів до напрямку полоси руху, з передніми колесами, які розташовані паралельно корпусу його автомобіля, тобто не повернуті у бік здійснення повороту.

Поза розумними сумнівами, з наведеного суд робить висновок, що таке положення передніх коліс не відповідає свідченням водія ОСОБА_2 щодо здійснення ним повороту ліворуч з крайньої лівої смуги руху.

Натомість, таке положення передніх коліс видається можливим у випадку здійснення повороту ОСОБА_2 з середнього ряду, оскільки у такому випадку, до досягнення його автомобілем положення, яке зафіксовано у фототаблиці, у водія вже виникла б необхідність (у разі здійснення повороту ліворуч) зменшувати кривизну повороту та переходити до наближеного до прямолінійного напрямку руху, тобто повертати передні колеса в положення, близького до прямолінійного, що і видно на фото.

Крім того, в матеріалах справи мається відеозапис, зроблений камерою зовнішнього відеоспостереження магазину «АТБ», розташованого поблизу місця події, на якому, зокрема, видно момент зіткнення обох транспортних засобів.

Обидва учасники ДТП не заперечували допустимість даного відеозапису у якості доказу та не ставили його під сумнів.

Суд зазначає, що відеокамера, якою здійснено відеозапис, розташована таким чином, що місце ДТП, і, взагалі, уся проїзна частина пр-ту Металургів знаходиться у самому верхньому лівому краю поля зору камери, під великим кутом до осі камери.

Додатково до того, рівень освітлення, чіткості та контрастності зображення не дозволяє достеменно ідентифікувати роздільні смуги дорожньої розмітки на полосі смуг руху учасників ДТП.

Наведене суттєво ускладнює можливість розпізнавання на відеозаписі взаєморозташування транспортних засобів на проїзній частині у відповідних смугах руху.

Вирішуючи дане питання, суд виходить з наступного:

Як видно з відеозапису, на протязі часу запису з 15 по 25 секунду, по проїзній частині напрямку руху, у якому рухалися обидва учасники ДТП, неодноразово видно рух інших транспортних засобів, у т.ч. одночасного по усім 3 смугам руху.

Виходячи з презумпції правомірності діянь, суд доходить до висновку, що за допомогою співставлення розташування таких транспортних засобів з подальшим розташуванням на ширині проїзної частини транспортних засобів учасників ДТП можливо достеменно встановити, на якій саме смузі руху вони знаходилися.

Так, зокрема, на 47 секунді відеозапису видно, як до пішохідного переходу під`їжджає автомобіль ВАЗ-21061 під керуванням ОСОБА_2 та зупиняється перед ним, після чого починає поворот ліворуч і стається зіткнення з автомобілем Фольксваген Пассат під керуванням ОСОБА_1 .

При цьому, порівнюючи розташування автомобіля ВАЗ-2106 під час його зупинки перед пішохідним переходом для пропуску пішоходів з розташуванням по ширині проїзної частини декількох одночасно рухаючихся по декільком рядам транспортних засобів, зафіксованих на 15-25 секундах відеозапису, суд доходить беззаперечного висновку, що автомобіль ВАЗ -21061 під керуванням ОСОБА_2 перед пішохідним переходом знаходився не у крайній лівій смузі руху, а у середній смузі руху, з якої, всупереч вимогам ПДР України, і почав маневр повороту ліворуч.

Згідно п.2.3 (б) ПДР України, учасники дорожнього руху повинні бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.10.4 ПДР України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що водієм автомобіля ВАЗ-21061 держномер НОМЕР_2 ОСОБА_2 вказані положення ПДР України дотримано не було,і, отже, вбачає у його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Водночас, оцінюючи відповідність вимогам ПДР України дії водія ОСОБА_1 , суд зазначає, що відповідно до вимог п.12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

При цьому, суд вважає, що у даних обставинах для встановлення технічної можливості виконання ОСОБА_1 вимог вказаного пункту ПДР України необхідне достеменне встановлення обраної ним швидкості руху, моменту виникнення небезпеки чи перешкоди для його руху, його віддалення від автомобіля ВАЗ-21061 у цей момент і розміру гальмівного шляху керованого ним автомобіля у даній дорожній обстановці.

Вказані обставини могли б бути встановлені в результаті здійснення певних процесуальних дій додаткових оглядів місця події, відтворення її обстановки чи обставин, надання відповідних доручень, призначення та проведення судових експертиз, тощо.

При цьому, жодна сторона жодних клопотань про здійснення таких дій не заявила, а збирати докази самостійно, хоча це й дозволяється КУпАП, у даних обставинах, коли обидві сторони користувалися послугами представників, суд вважає таким, що не відповідає вимогам закону та засадам рівності сторін та безсторонності суду.

За таких обставин суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у даних обставинах матеріалами та доказами, зібраними в ході судового слухання, не підтверджується, і, отже, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, суд зазначає, що при розгляді даної справи за клопотанням учасників процесу судові засідання неодноразово переносилися, в результаті чого спливли процесуальні строки. впродовж яких, згідно вимог ч.2 ст.38 КУпАП, на особу може бути накладене адміністративне стягнення.

У зв`язку з викладеним провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 34, 35, 41, 124, 245, 280, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 124 КУпАП, закрити в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: В. Є. Сільченко