ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/462/23 Справа № 208/7443/22 Суддя у 1-й інстанції - Ізотов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. та стягнуто в дохід держави судовий збір за епізодом правопорушення за ст. 124 КУпАП у сумі 496,20 грн. та за епізодом правопорушення за ст.122-4 КУпАП у сумі 496,20 грн.

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Жежеля С.С.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 січня 2023 року водій ОСОБА_1 21 грудня 2022 року о 10:25 год. на перехресті вул.Тагільської і пров.Цегляному у м. Кам`янському Дніпропетровської області, керуючи транспортним засобом Opel Zafira, д.н. НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнилась в безпечності та скоїла наїзд на автомобіль Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_3 порушила вимоги п.10.1 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Також, 21 грудня 2022 року о 10:26 год. на перехресті вул. Тагільської і пров.Цегляному у м. Кам`янському Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Zafira, д.н. НОМЕР_1 , скоїла ДТП, після чого залишила місце події та поїхала. Своїми діями порушила вимоги п.2.10а ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, винести нову постанову, якою провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що судом не було враховано ту обставину, що місце можливого ДТП, яке вказане у протоколі про адміністративне правопорушення, знаходиться на міському базарі, що само по собі є місцем з постійним рухом транспортних засобів, тому, на думку апелянта, завдати механічні ушкодження транспортному засобу потерпілої міг будь-який інший транспортний засіб, який проїжджав або паркувався поруч з автомобілем потерпілої. Вважає, що схема місця ДТП є недопустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам Інструкції від 07 листопада 2015 року, яка нею та свідками по справі не підписана та в якій кількість учасників ДТП не зазначено. Вказує, що у справі відсутні будь-які докази спричинення механічних ушкоджень транспортним засобам, відсутні фото та відеофіксація моменту їх зіткнення та пошкоджень. Також звертає увагу на те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є неналежними доказами, оскільки є неточними та жоден свідок не зазначив, які саме пошкодження були завдані транспортним засобам.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому положеннями п. 10.1 ПДР України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколах про адміністративні правопорушення, складених уповноваженими особами з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортах поліцейських; схемі місця ДТП, на якій зображена дорога, де відбулась подія зіткнення та місце розташування транспортного засобу потерпілої після цього; поясненнях водіїв учасників ДТП, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та у суді першої інстанції, наданих у суді першої інстанції поясненнях свідка ОСОБА_5 , а також іншими наявними доказами у справі.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколах про адміністративне правопорушення, а також пояснень потерпілої і свідка, наданих під час розгляду справи у суді першої інстанції, по справі не вбачається.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судом першої інстанції не було встановлено усі обставини ДТП та не надано оцінку її доводам, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Так, судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень водіїв учасників ДТП було встановлено, що ОСОБА_1 21 грудня 2022 року о 10:25 год. на перехресті вул.Тагільської і пров.Цегляному у м.Кам`янському Дніпропетровської області, керуючи транспортним засобом Opel Zafira, д.н. НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнилась в безпечності та скоїла наїзд на автомобіль Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв.

Викладене також узгоджується з відомостями, що містяться у схемі місця ДТП, на якій зазначено та зображено ділянку дороги, де відбулось ДТП, та місце розташування транспортного засобу потерпілої після цього, при цьому з наявних на схемі місця ДТП відомостей з урахуванням пояснень потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 слідує, що зіткнення відбулось в районі газової контори, при цьому транспортний засіб ОСОБА_2 знаходився у нерухомому стані.

При цьому механізм заподіяння видимих пошкоджень автомобілю Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , які зафіксовані у схемі місця ДТП, та механізм заподіяння видимих пошкоджень автомобілю Opel Zafira, д.н. НОМЕР_1 , наявність яких не заперечується ОСОБА_1 , повністю відповідають події ДТП, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 .

Твердження ОСОБА_1 про те, що завдати механічні ушкодження транспортному засобу потерпілої міг будь-який інший транспортний засіб, який проїжджав або паркувався поруч з автомобілем потерпілої, спростовуються матеріалами провадження, зокрема, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 .

Доводи ОСОБА_1 про невідповідність схеми місця ДТП вимогам закону не беруться до уваги, оскільки як слідує з матеріалів справи схема місця ДТП до протоколу серії ДПР18 № 478117 від 21 грудня 2022 року складена у присутності ОСОБА_2 у відповідності до наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

При цьому не є порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, та КУпАП той факт, що схема місця ДТП була складена за відсутності ОСОБА_1 та містить відомості лише розташування автомобіля потерпілої після ДТП та не містить відомостей про розташування другого транспортного засобу, оскільки як слідує з матеріалів справи транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 після зіткнення залишив місце ДТП.

Відсутність у матеріалах справи фото та відеофіксації моменту ДТП та пошкоджень не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки на підставі сукупності інших наявних у матеріалах справи письмових доказах, а також поясненнях потерпілої та свідків було встановлено усі необхідні обставини ДТП та механізм пошкодження транспортних засобів.

З матеріалів справи слідує, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому доводи ОСОБА_1 про те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є неналежними доказами, оскільки є неточними, та жоден свідок не зазначив, які саме пошкодження були завдані транспортним засобам, не заслуговують на увагу, оскільки вказані пояснення відібрані у відповідності до вимог Закону України Про національну поліцію та наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» та містять усі відомі свідкам відомості щодо обставин ДТП. Крім того, свідок ОСОБА_5 під час розгляду справи у суді першої інстанції підтвердив надані ним письмові пояснення та уточнив їх.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду захисником не надано достатньо доказів на спростування зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ДТП.

Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази порівняно з оцінкою їх стороною захисту, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції оцінив надані учасниками ДТП пояснення, та прийшов до висновку, що ОСОБА_1 перед початком руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось ДТП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Сукупність досліджених в суді першої та апеляційної інстанцій доказів підтверджує, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, які виразилися у порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також залишенні водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської областівід 31 січня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот