Провадження №: 3/752/695/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 лютого 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Єсауленко М.В. розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №267048, складеного 24.11.2022 інспектором СЮП ВП Голосіївського УП ГУПН у м. Києві, ОСОБА_1 інкримінується те, що вона ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, що полягало у тому, що 22.11.2021 о 19 год. її неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишився без батьківського піклування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила суду, що проживає разом із сином і чоловіком. 22 листопада 2022 року син був пригніченому стані, оскільки вони з батьком не дозволили йому поїхати на концерт до м. Львова. Близько 18 год. цього ж дня повідомив їй, що йому треба вийти з дому на 5 хвилин, але до 19 год. так і не повернувся додому. З приватної переписки сина з його дівчиною у соціальних мережах дізналася, що він має намір вчинити самогубство. Після чого одразу зателефонувала до поліції. Близько 21 год. син повернувся додому, з сином була проведена профілактична бесіда.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У випадку ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей настає адміністративна відповідальність передбачена ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З суб`єктивної сторони зазначене правопорушення характеризується лише прямим умислом, тобто особа повинна усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачати його суспільно небезпечні наслідки і бажати їх настання.

Між тим, за наслідками дослідження письмових доказів, у тому числі даних рапорту оперативного чергового, судом не встановлено, що ОСОБА_1 навмисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина, і внаслідок таких її винних дій дитина пішла з дому, суду не надано.

Лише факт звернення ОСОБА_1 на лінію «102» з повідомленням про те, що зникла дитина, не утворює склад правопорушення і не може свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, суд приходить до висновку про відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП у діях ОСОБА_1 , що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, ч.1 ст. 184, п.1 ч.1 ст.247, 279, 280, 283, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.