Справа № 445/1994/22
провадження № 3/445/61/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2023року суддя Золочівського районного суду Львівської області Сивак В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за адміністративні правопорушення передбачені ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ААД № 338031 від 25.12.2022, ОСОБА_1 , 24.12.2022, о 22 год. 45 хв. в м. Золочеві, по вул. Б. Хмельницького, 1 Львівської області, керував транспортним засобом BMW528 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у Золочівській ЦРЛ, підтверджується висновком №82 від 24.12.2022. Від керування транспортним засобом відсторонений. У протоколі вказується, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Крім того, складено адміністративний протокол серії ААД № 338030 від 25.12.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за те, що, він 24.12.2022, о 22 год. 45 хв., в м. Золочів, по вул. Б. Хмельницького, 1 Львівської області, керуючи автомобілем BMW528 д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на цегляну огорожу. Внаслідок чого пошкоджено цегляну огорожу та завдано матеріальні збитки. У протоколі вказується, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху.

Крім цього, складено адміністративний протокол серії ААД № 338013 від 24.12.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за те, що, він 24.12.2022, о 22 год. 45 хв., в м. Золочів, по вул. Б. Хмельницького, 1 Львівської області, керуючи автомобілем BMW528 д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду та покинув місце пригоди. У протоколі вказується, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватим себе не визнав у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та пояснив, що 24.12.2022 року він займався ремонтом автомобіля BMW528 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить товаришу ОСОБА_2 . В цей день алкогольні напої він не вживав. Закінчивши роботи по ремонту зазначеного автомобіля, біля 22 год., він вирішив випробувати автомобіль, щоб встановити чи усунена поломка. Для цього виїхав з подвір`я та почав їздити по місту Золочів. Оскільки він не місцевий та не знає добре м. Золочів, а на вулиці вже було дуже темно, оскільки вуличні ліхтарі не світили, йому було важко зорієнтуватись на місцевості. Не врахувавши дорожньої обстановки він несподівано заїхав автомобілем в огорожу. Вийшовши з автомобіля, побачив, що пошкоджено передню частину автомобіля та частину огорожі. Потерпілих в результаті даної дорожньо транспортної пригоди не було. Перебуваючи біля автомобіля на протязі близько 30 хвилин, він чекав, що вийдуть власники цієї огорожі, щоб вирішити питання про відшкодування завданої ним шкоди, однак нікого не було, кому належить ця огорожа на цей час йому не було відомо. В цей час біля нього проходив який незнайомий мужчина, та запитав, що сталось та чи не потрібна допомога. Він відповів, що все добре, ніхто не потерпів, пошкоджено лише огорожу. Поспілкувавшись з ним кілька хвилин цей мужчина пішов. Тоді він вирішив їхати до свого товариша, власника автомобіля, щоб повернути автомобіль та відшкодувати завдану шкоду, оскільки власники пошкодженої огорожі не виходили. Встановити власників пошкодженої огорожі та відшкодувати шкоду він мав намір на наступний день, зранку. Приїхавши на вул. Шевченка, в м. Золочеві, він зупинив автомобіль, заглушив двигун і вийшов на вулицю, та ще деякий час стояв, хвилювався, оскільки йому було незручно перед товаришем, власником машини за її пошкодження. В цей час по вул. Шевченка, в м. Золочеві проїжджав службовий автомобіль поліції та зупинився біля нього. Він в цей час був на вулиці, працівники поліції запитали, що сталось та перевірили в документи. Він розказав працівникам поліції про обставини пошкодження автомобіля. Не пред`являчи жодних претензій, в тому числі, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували йому показати місце, де було пошкоджено огорожу. Він добровільно на це погодився. Після того, як показав їм це місце, працівники поліції, з незрозумілих йому причин, не повідомивши по яких саме ознаках вони вирішили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, повезли його в Золочівську лікарню для освідування на стан алкогольного сп`яніння. Крім цього, працівники поліції не пропонували йому пройти даний огляд на місці з використанням наявних у них спеціальних технічних засобів.

В подальшому, коли він разом з працівником поліції знаходився в Золочівській лікарні, працівниця приймального відділення дала йому технічний засіб на якому був напис - «АлкоФор» та запропонувала пройти за його допомогою огляд на стан сп`яніння. Вона дала цей алкотестер з уже приєднаним у його відсутності мундштуком, при цьому протерла його дезинфікуючим засобом, по характерному запаху було зрозуміло, що спиртом, та дала йому дути в нього. При цьому працівниця медзакладу сказала лише що потрібно глибоко видихати в мундштук, принцип дії алкотестера не роз`яснила. Він більше трьох разів, з перервами дихав в цей технічний засіб, однак він нічого не показував. Лише на четвертий раз екран засвітився червоним кольором. Працівниця медзакладу сказала, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на що він заперечив, оскільки алкогольні напої не вживав, та запропонував їй провести лабораторні дослідження на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак в цьому було відмовлено. При проведенні освідування свідків в кабінеті не було, лише поряд за столом сиділа ще одна працівниця медзакладу в білому халаті та користувалась в цей час мобільним телефоном. Також, його не ознайомили з висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, копії цього висновку також не дали. Однак зазначив, що визнає вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та щиро кається.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Сеньків О.Я. подав суду письмові заперечення у яких просить суд постановити рішення про відсутність постановленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 його представника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за №1413/27858 (надалі Інструкції), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п.3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином проведенню огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським обов`язково передує:

- обов`язкова наявність у водія ознак вказаних у пункті 3 інструкції;

- зупинка транспортного засобу;

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №338031 від 25.12.2022 року та долучених матеріалів, працівниками поліції вищенаведених вимог не було дотримано.

В протоколі та в інших зібраних доказах, які знаходяться в матеріалах справи не зазначається по яких ознаках встановлено, що ОСОБА_1 24.12.2022 року перебував в стані алкогольного сп`яніння.

В даному протоколі зазначається, що свідком вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є ОСОБА_4 .

В поясненнях ОСОБА_4 , які долучені до матеріалів справи, не зазначається, що останній бачив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а також перебував в стані алкогольного сп`яніння та чи в ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці).

Згідно пояснень, ОСОБА_4 лише запитав ОСОБА_1 чи все добре. Про спілкування з невідомим мужчиною ( в даному випадку це був ОСОБА_4 ) зазначає в своїх поясненнях і ОСОБА_1 . У випадку перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 мав можливість встановити це по ознаках алкогольного сп`яніння зазначених вище, оскільки спілкувався з ним на близькій відстані та дати про це відповідні покази працівникам поліції.

Крім цього, в протоколі серії ААД №338031 від 25.12.2022 зазначається, що протокол складався в м. Золочеві по вул. Академіка Павлова, 43 ( місце знаходження Золочівської ЦРЛ), однак ОСОБА_4 не міг бути присутній при складанні протоколу, оскільки він в Золочівську ЦРЛ не їздив.

Необхідно також зазначити, що не було і самого факту зупинення працівниками поліції автомобіля BMW528 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , про що свідчить запис проведений відеокамерою (відеореєстратором) працівниками поліції та долучений, як доказ до матеріалів справи та і пояснення самого ОСОБА_1 .

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу, або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, вважається закінченим з моменту руху транспортного засобу.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначено, що він керував транспортним засобом автомобілем BMW528 д.н.з. НОМЕР_1 .

Однак, з переглянутого відеозапису, який міститься на оптичному диску, що додано до матеріалів справи, як доказ його винуватості, зафіксовано лише факт проведення працівниками поліції перевірки документів ОСОБА_1 та транспортного засобу і огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Доказів зупинки транспортного засобу автомобіля BMW528 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та самого факту керування ним вказаним транспортним засобом матеріали справи не містять.

Перебування біля чи в транспортному засобі не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із статтею 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із протоколом про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, до протоколу долучено диск з відеозаписом, який не є безперервний та складається з кількох частин.

Перша частина це запис тривалістю 1 хвилина, проведений відеокамерою (відеореєстратором), який знаходився в службовому автомобілі працівників поліції. На даному записі зафіксовано рух службового поліцейського автомобіля по вул. Шевченка в м. Золочеві. Під часу руху, по правій стороні автодороги зафіксовано автомобіль BMW528 д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв та поряд з яким стояв ОСОБА_1 .

Друга, третя та четверта частина записів, тривалістю 1 хвилина кожна, також проведений відеокамерою (відеореєстратором), який знаходився в службовому автомобілі працівників поліції. На даних записах зафіксовано перевірку документів ОСОБА_1 та огляд автомобіля працівниками поліції.

П`ятий запис тривалістю 2 хв. 02 сек., проведений нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) працівника патрульної поліції. На даному записі зафіксовано також перевірку працівником поліції документів у ОСОБА_1 , його спілкування з працівниками поліції та огляд автомобіля BMW528 д.н.з. НОМЕР_1 працівниками поліції.

Шостий запис, тривалістю 1 хв 48 сек., проведений нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) працівника патрульної поліції. На даному записі зафіксовано медичний огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в приміщенні медзакладу. Однак, запис починається лише з моменту, коли ОСОБА_1 видихає в алкотестер та закінчується результатами тесту.

З даних записів, які долучені на диску до протоколу серії ААД №338013 не відомо в зв`язку з чим та підставі яких ознак у працівників поліції була необхідність проводити його огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як вбачається із долучених матеріалів, працівниками поліції вищенаведених вимог не було дотримано.

В складеному протоколі серії ААД №338013 щодо ОСОБА_1 та долучених відеозаписах, які знаходяться в матеріалах справи не зазначається по яких ознаках встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та в зв`язку з чим була необхідність проводити його огляд на стан сп`яніння.

Верховний Суд у справі №338/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що працівник поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ч.5 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я є обов`язковим. Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Матеріали справи містять висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, від 24.12.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Підпис останнього щодо ознайомлення із результатами огляду відсутній.

При цьому свідки для огляду не залучались, дані про його ознайомлення з актом та наявність згоди з результатами огляду за допомогою алкотестера відсутні, відеозапис безпосередньої процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння фрагментарний та не повний.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, зазначено, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1ст.14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Європейський Суд з прав людини у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи сукупність всіх досліджених доказів, суд приходить до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 в частині скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід закрити у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Однак, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, крім особистого визнання ним своєї вини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 338013 від 24.12.2022 та серії ААД № 338030 від 25.12.2022, схемою місця ДТП, фото-та-відеоматеріалами, письмовими поясненнями ОСОБА_4 .

Аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за даними статтями повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вірно кваліфікуються за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ч.2 ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, його майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, оцінивши обставини вчинення правопорушень та особу порушника, суд приходить до висновку що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення зі врахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст.33, 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та з врахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП України обрати йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 - 536,80 грн. судового збору в дохід держави.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. М. Сивак