Справа № 482/248/22
Номер провадження 3/482/407/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Сергієнко С.А., за участю ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, тимчасово не працює, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 298144 від 08.02.2022 р., ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 08.02.2022 р. о 12.10 год. на перехресті автодоріг Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» (223км.) та М-14 «Одеса-Мелітоль-Новоазовськ», керуючи автомобілем « OPEL GRANDLAND», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» та дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія на жовтому фоні», виїхав на зустрічну смугу, допустив контактування з т/з «SCANIA G420», номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричіпом « Cogel SN 24», номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював маневр повороту ліворуч. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження та були завдані збитки, відповідальність за що передбачена за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 пояснив, що 08.02.2022 р. о 12.10 год. він керував вказаним у протоколі автомобілем по автодорозі Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв», на 223км. вказана дорога мала дві смуги руху у попутному йому напрямку та одну зустрічного руху, перед ним у крайній правій смузі рухались два вантажні автомобілі, він почав їх випередження, коли закінчив випередження першого з них і почав випереджати інший той почав маневр повороту ліворуч не зайнявши заздалегідь крайнє ліве положення і не переконавшись у безпеці такого маневру, допустив зіткнення з його автомобілем.

ОСОБА_1 додав, що для випередження вищевказаних транспортних засобів він не перетинав суцільну роздільну смугу руху.

Також додав, що місце зіткнення автомобілів в схемі місця ДТП вказано некоректно, так він змушений був прийняти в ліво вже після зіткнення під натиском вантажного автомобіля.

Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Стаття 251 КУпАП зазначає, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що адміністративний матеріал не містить доказів, на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення даних щодо того, що ОСОБА_1 було порушено вимоги ПДР України, та що вказані порушення і стали безпосередньою причиною настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Так, ОСОБА_1 інкримінується те, що він не виконав вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» та дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія на жовтому фоні», виїхав на зустрічну смугу.

Як встановлено з матеріалів справи, зокрема, схеми місця ДТП від 08.02.2022 року, пояснень ОСОБА_1 та письмових пояснень ОСОБА_2 , вказані особи обидва рухалися з м. Нова Одеса в бік м. Миколаїв по автомобільній дорозі, яка має 2 смуги в попутному напрямку, загальною шириною 6,6 м. (згідно схеми), а назустріч їм розташована автомобільна дорога з 1 смугою шириною 4,3 м.

Суд зазначає, що відповідно до загальних положень ПДР України, випередженням є рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі, а обгоном випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Судом встановлено, щодоказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення за ст.. 124 КУпАП, а саме те, що ОСОБА_1 здійснив обгін, а не випередження та відповідно, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» та дорожньої розмітки 1.1 «Вузька суцільна лінія на жовтому фоні», суду, в розумінні ст. 251 КУпАП, не надано.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).

За такого вина ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що стало причиною ДТП, унаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, не є доведеною поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з роз`ясненнями п.24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області С.А. Сергієнко