КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Мазуркевича Миколи Антоновича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 27 січня 2023 року подав апеляційну скаргу, а також порушив питання поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що копія оскаржуваної постанови не була вручена ОСОБА_1 , а його захисник мав можливість ознайомитися з матеріалами справи лише 20 січня 2023 року.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Матеріали справи не містять даних про вручення ОСОБА_1 або його захиснику копії постанови Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2022 року після її проголошення. З 21 грудня 2022 року захисник ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду із заявами про ознайомлення з матеріалами справи. Копія постанови Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2022 року була направлена на поштову адресу ОСОБА_1 та його захисника лише 17 січня 2023 року (а.с. 45). З матеріалами справи захисник ОСОБА_1 ознайомився 20 січня 2023 року (а.с. 46). Апеляційну скаргу захисник ОСОБА_1 подав 27 січня 2023 року (а.с. 77).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що визначені захисником ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід вважати поважними та строк на оскарження підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Вважає, що у суду були відсутні підстави для прийняття до уваги протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він складений з порушенням вимог чинного законодавства, в ньому наявні розбіжності щодо зазначення часу його складання та проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. З доданих до листа КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 08 вересня 2022 року №741 копії акта та висновку вбачається, що лікар зробив висновок про наркотичне сп`яніння ОСОБА_1 не на основі лабораторних досліджень, а на підставі зовнішнього огляду. Разом з тим, факт встановлення наркотичного сп`яніння клінічно не можна визнати доказом у справі. Крім того, зазначає, що в цей же день, 02 вересня 2022 року, о 8 год 43 хв ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння в МЛ «ДІЛА». За результатом дослідження встановлена відсутність наркотичних засобів у сечі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що суд першої інстанції помилково вважав доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Натомість, згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП такий обов`язок покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду першої інстанції був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 210380 від 02 вересня 2022 року. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 02.09.2022 року о 05 год. 01 хв. в м. Києві на бульварі Дружби Народів, 35, всупереч вимогам п. 2.9А Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, за адресою: м. Київ, вул. П.Запорожця, 20, чим порушив вимоги п. 2.9. а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу долучено висновок КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 02 вересня 2022 року № 004430, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (каннабіноїди (марихуана)), а також диск із відеозаписом з нагрудних камер поліцейських № 473612, № 473614 (а.с. 2, 4).

Разом з тим, долучені до справи докази не можуть достовірно підтвердити керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом перебування особи в стані наркотичного сп`яніння, а висновок КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 02 вересня 2022 року № 004430 про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння не є належним доказом, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння був проведений з порушенням установленої процедури.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду регламентована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 3, 4 розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

При цьому п. 7 розділу ІІІ Інструкції визначено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Водночас, як вбачається із висновку КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 02 вересня 2022 року № 004430, відеозапису та пояснень ОСОБА_1 , він не зміг надати сечу для лабораторних досліджень, у зв`язку чим лабораторні дослідження не проводилися. Висновок про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння був зроблений лікарем наркологом в результаті візуального огляду (клінічно), що суперечить процедурі огляду, установленій вказаній Інструкції.

При цьому, у матеріалах справи відсутні докази, що лікарем-наркологом або поліцейськими пропонувалося, а ОСОБА_1 відмовився надати для проведення лабораторних дослідження інші біологічні зразки, такі як слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також кров, як передбачено п.п. 12, 13 розділу ІІІ Інструкції.

ОСОБА_1 заперечував факт перебуння у стані наркотичного сп`яніння.

Оскільки до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, у суду першої інстанції були відсутні підстави для притягнення його до відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним вимог п. 2.9. а ПДР.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції постанова Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2022 рокупідлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Мазуркевича Миколи Антоновича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2022 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.