1Справа № 335/173/23 3/335/261/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., розглянувши матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює охоронцем у Облавтодор, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

З наданих суду матеріалів вбачається, що 15.12.2022, о 15 годині 50 хвилин, у м. Запоріжжі, вул. Тбіліська, 9, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ЗАЗ Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 , ставши учасником ДТП, з транспортним засобом ВАЗ 21011 під керуванням ОСОБА_2 , після чого залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10 «а» ПДР України.

Крім того, встановлено, що 15.12.2022, о 15 годині 50 хвилин, у м. Запоріжжі, вул. Тбіліська, 9, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 , після скоєння дорожньо-транспортної пригоди за його участі, вживав алкогольні напої, що підтверджується висновком Драгеру «Alcotest 6810», тест № 2313, результат позитивний 2,53 проміле. Від керування відсторонений, шляхом паркування без порушення ПДР України. Чим порушив вимоги п. 2.10 (є) ПДР України.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2023 адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП та ч. 4 ст. 130 КУпАП, було об`єднано в одну справу для спільного розгляду на підставі ст. 36 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Слєсарь О.В. зазначили, що ОСОБА_1 провину у скоєному не визнає. Вважають, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю, інші ознаки є похідними. Відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки, у тому числі перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, виключає відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП. Заборона для водія вживати алкоголь у разі причетності його до дорожньо-транспортної пригоди, визначена часом прибуття працівників поліції на місце пригоди, оформлення ними відповідних матеріалів та, у разі необхідності, проведення уповноваженою особою медичного огляду водія, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до протоколу серії ААБ 056902, ДТП сталося 15.12.2022 о 15 год. 50 хв., а протокол складений о 18 год. 30 хв., тобто із значним проміжком часу. ОСОБА_1 не є винуватцем ДТП, він вважав інцидент вичерпаним, на його думку, з винуватцем ДТП, вони на місці узгодили усі питання компенсації (потерпілі від ДТП були відсутні, шкода незначна), тому він вважав, що може поїхати з місця ДТП, не порушуючи закон. Після ДТП, ОСОБА_1 алкогольні напої не вживав. Доказів цього матеріали справи не містять. Суду надані декілька різних відеороликів, про жодний безперервний відеозапис мова взагалі не йде, це є порушенням Наказу МВС України від 18.12.2018 за № 1026, такі докази не можуть вважатися належними та допустимими. Крім того, у протоколі не зазначено двох свідків, присутність яких обов`язкова. Таким чином, враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 порушення вимог Правил дорожнього руху України, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП, ч. 4. ст. 130 КУпАП. Надано письмові пояснення, відповідно до яких просили закрити провадження по цій справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення правопорушника та його адвоката, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно дост.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 122-4 КУпАП, передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Частина 4 стаття 130 КУпАП України, передбачає відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Пунктом 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди.

Пунктом 2.10 «є» Правил дорожнього руху України, передбачено, що до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки)

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 : серії ААБ № 056902 від 15.12.2022 за ч. 4 ст. 130 КУпАП; ААБ № 067040 від 15.12.2022 за ст. 122-4 КУпАП; копією протоколу серії ААБ № 067039 від 15.12.2022 за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 ; квитанцією Драгер «Alcotest 6810»; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного чи іншого сп`яніння від 15.12.2022; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 15.12.2022; письмовими поясненнями; довідкою підсистеми «Адмінпрактика»; архівом правопорушень; копією схеми місця ДТП від 15.12.2022; фотокартками з місця пригоди; відеозаписом на CD-диску.

Викладені у протоколах про адміністративні правопорушення фактичні обставини підтверджуються дослідженими доказами, зокрема, відтвореними у судовому засіданні відео файлами, долученими до матеріалів справи.

Так, судом встановлено, що 15.12.2022 за вказаним у протоколах місцем, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі водія ОСОБА_1 , який залишив місце пригоди, та після якої вживав алкогольні напої, що є порушенням п.п. 2.10 «а», 2.10 «є» ПДР України, та не спростовується ОСОБА_1 .

Протоколи про адміністративне правопорушення та відеозаписи з камер поліцейських не містять істотних розбіжностей та матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що він не є винуватцем ДТП та узгодження з іншим водієм питання компенсації, що стало підставою для залишення місця ДТП, та у подальшому вжиття алкогольних напоїв, не свідчать про достатність підстав для висновку про відсутність в його діях складу інкримінованих правопорушень, та як наслідок закриття провадження у справі.

Підсумовуючи викладене, доходжу висновку, що у діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП та ч. 4 ст. 130 КУпАП, які доведені достатніми, належними доказами.

Суд при накладанні стягнення враховує конкретні обставини по справі, ступінь суспільної небезпеки правопорушення.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

На підставі частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Тому, з урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 122-4, 130, 279, 283-285, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень у дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.А. Крамаренко