ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/5868/22 Головуючий суддя І інстанції Аркатова К.В.
Апеляційне провадження № 33/818/143/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - Лісіна В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Лісіна В.М. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 496грн. 20 коп.

Постановою встановлено, що 26.09.2022 року близько 08:05 години ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Дерев`янка, 26А, міста Харкова, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, тремтіння рук, бліда шкіра обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.

В своїй апеляційній скарзі захисник Лісін В.М. просить скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.11.2022 року стосовно ОСОБА_1 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, дії працівників поліції є незаконними та суперечать вимогам чинного законодавства, відеозапис не є безперервним та складається з різних файлів з різною тривалістю. Апелянт також зазначає, що його підзахисний у той же день, коли було складено про адміністративне правопорушення, пройшов огляд на стан сп`яніння, і за результатами огляду встановлено, що у ОСОБА_1 не виявлено ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння. Таким чином, як зазначає апелянт, судом не встановлено усіх обставини у справі, які в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи захисника Лісіна В.М. та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту в повному обсязі, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови за апеляційними доводами захисника Лісіна В.М. та Федорчука М.В., наданими під час апеляційного розгляду, судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, висновок, викладений у постанові судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.11.2022 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме відомостями: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 285354 від 26.09.2022 року (а.с.1), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с.3), письмових пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5, 6) та наявного в матеріалах справи відеозапису (а.с.2).

Так, згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 285354 від 26.09.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 26.09.2022 року близько 08:05 години керував транспортним засобом ВАЗ 21061, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Дерев`янка, 26А, міста Харкова, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, тремтіння рук, бліда шкіра обличчя. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків (а.с.1).

Належить врахувати, що ОСОБА_1 будь-яких зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 285354 від 26.09.2022 року не подавав, а лише зазначив, що поспішав по терміновим справам (а.с.1).

Крім того, належить взяти до уваги й те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 285354 від 26.09.2022 року складений уповноваженою державою особою і дії службової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 або його захисником, який був залучений ще на стадії судового розгляду в суді першої інстанції, не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду адміністративної юрисдикції із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, з метою ініціювання службової перевірки , хоча мали для цього достатньо часу.

Апелянтом та ОСОБА_1 не надано відомостей про те, що ними подавалися заяви в порядку чинного КПК України про вчинення посадовими особами, які складали протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 285354 від 26.09.2022 року, кримінального правопорушення, пов`язаного із фальсифікацією матеріалів цієї справи та перевищенням працівниками поліції своїх службових обов`язків.

Відповідно до інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений вичерпний перелік ознак алкогольного сп`яніння, що узгоджується із тими ознаками, що були виявлені працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд дійшов висновку, що дії працівників поліції під час складання протоколу відповідали вимогам цієї інструкції.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу або при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України, а саме в порядку КАС України, а також до відповідних правоохоронних органів, матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу є необґрунтованими.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується:

- відомостями письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 26.09.2022 року, які письмово підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» (а.с..5, 6);

- поясненнями свідка інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 4 УПП в Харківській області ОСОБА_4 , який безпосередньо був допитаний під час апеляційного розгляду, попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показань та підтвердив відомості складеного ним протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 285354 від 26.09.2022 року. Крім того, свідок пояснив, що ним у вересні 2022 року було зупинено автомобіль ВАЗ 21061, цим транспортним засобом керував ОСОБА_1 , під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Також свідок прояснив, що ОСОБА_1 в ході спілкування з ним повідомив, що напередодні вживав наркотичні засоби;

- відомостями відеозапису з нагрудних камер поліцейських (файл «АЛ942Г»), на якому зафіксовано, що працівник поліції зупиняє транспортний засіб ВАЗ 21061, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням саме ОСОБА_1 (починаючи з 31 хв. 20 сек.), в ході спілкування поліцейського з ОСОБА_1 , останній повідомив, що напередодні, за 5-6 днів, вживав (курив) наркотичні засоби (починаючи з 40 хв. 35 сек.), ОСОБА_1 не заперечував, що керував автомобілем ВАЗ 21061 та зазначив, що поспішає по своїм справам. Крім того, на відеозаписі також зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції, що він розуміє наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я та знає вимоги ПДР України. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відбувалася в присутності двох свідків (а.с.2);

- відомостями з бланку направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 26.09.2022 року до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, бліда шкіра обличчя, тремтіння рук. Огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 3).

Крім того, апеляційний суд погоджується з критичною оцінкою доводів захисника про те, що виписка з КНП ХОР Обласний наркологічний диспансер № 239 від 26.09.2022 року про відсутність у ОСОБА_1 алкогольного та наркотичного сп`яніння не підтверджує невинуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки такі доводи суперечить вимогам ст.266 КУпАП, згідно якої огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Отже, з урахуванням вимог ст.266 КУпАП, надана захисником виписка № 239 свідчить про проходження огляду ОСОБА_1 після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для проходження такого огляду, не може вважатися доказом у справі.

Крім того, належить взяти до уваги, що згідно відомостей справи та оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування особою в стані сп`яніння.

Апеляційної інстанції також враховує те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України (а.с.2), а тому повинен знати наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Більш того, з наявних відомостей відеозапису, долученого до матеріалів справи, а також під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 підтвердив свої знання Правил дорожнього руху України та зазначив, що наслідки відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Відповідно до п.4 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого останній відмовився.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає істотних порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а також порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП вбачається, що огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я, що узгоджується із вимогами п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ними був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та в присутності двох свідків останній відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що складений відповідний протокол, що повністю відповідає вимогам вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Твердження апелянта про те, що до матеріалів справи долучено компакт диск на якому міститься різні фрагменти відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, які відрізняються за тривалістю та мають певні проміжки часу, що на думку апелянта свідчить про те, що працівники поліції під час проведення відеозйомки процедури складання адміністративного матеріалу, порушили принцип безперервності її застосування та , то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки в даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапису не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, твердження апелянта про незаконні дії працівників поліції також є необґрунтованими та суб`єктивними.

Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Лісіна В.М. залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков