ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1484/22 Номер провадження 33/814/608/23Головуючий у 1-й інстанції Дністрян О.М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 серпня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 серпня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 10.07.2022, близько 21:19 год. в АДРЕСА_2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в Миргородській ЦРЛ зі згоди водія. Висновок №9 від 10.07.2022. Своїми діями порушив п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, згідно постанови судді, водій ОСОБА_1 , 10.07.2022, близько 21:19 год. в АДРЕСА_2, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме паркан у приватному домоволодінні. Внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями порушив п. 12.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вказує про відсутність факту керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та скоєння ним ДТП.

Вважає, що суд поверхово розглянув справу не дослідивши належним чином докази наявні в матеріалах справи.

Окрім того в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що він через дію воєнного стану виконував волонтерські функції по збереженню життя та здоров`я людей, які потребують допомоги на території Донецької області, а тому не міг вчасно подати апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Так, матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_1 є членом організації «Антикорупційна правозахисна агенція» та в період з 07 серпня 2022 року по 05 жовтня 2022 року знаходився на території Донецької області та як член організації виконував дії по збереженню життя і здоров`я громадян, які потребують допомоги та виконував волонтерські функції, після чого 07 жовтня 2022 року подав апеляційну скаргу до суду першої інстанції.

За змістом ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, законом не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшли до апеляційного суду 14.10.2022.

Розгляд справи апеляційною інстанцією призначався на 07.11.2022, 02.12.2022, 21.12.2022 та 13.02.2023, про шо притягнута особа була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання.

Про те, кожного разу захисником останнього подавалися заяви про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 в ЗСУ та бажанням приймати особисту участь в судовому засіданні в розгляді справи.

Відповідно до положень п.7 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, з метою забезпечення своєчасного розгляду справи, апеляційний суд визнає можливим відповідно до ст. 268 КУпАП проведення вже вчетверте призначеного судового розгляду у відсутність правопорушника на підставі документів, наявних в матеріалах справи, розцінюючи таку поведінку як намагання сприяти затягуванню розгляду апеляційної скарги, що є недопустимим та суперечить принципам судочинства.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, за які він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення ААБ №008474 від 10.07.2022 за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,

схема місця ДТП, яка підписана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - мешканцем будівлі за адресою АДРЕСА_2 , в якому був пошкоджений паркан внаслідок наїзду на нього транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1

пояснення на окремих аркушах, відібраних працівниками поліції у мешканців будівлі за адресою АДРЕСА_2 - ОСОБА_2 та колишньої дружини правопорушника ОСОБА_3 ,

протокол про адміністративне правопорушення серія ААБ №008473 від 10.07.2022 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

висновок №9 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 . Миргородської лікарні інтенсивного лікування від 10.07.2022 щодо перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння,

відеозапис з бодікамери працівника поліції.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєних ОСОБА_1 правопорушень та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого складу адміністративних правопорушень та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Згідно ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

З матеріалів справи, а саме пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зроблених як на відеозапис та викладених в письмовому вигляді на окремих аркушах вбачається, що ОСОБА_1 10.07.2022, близько 21 год. під`їхав до подвір`я за адресою АДРЕСА_2 , де проживають вказані особи та влаштував словесну сварку, після якої почав газувати на автомобілі та в`їхав у ствірку воріт, пошкодивши їх таким чином. В зв`язку з чим була викликана поліція на місце інциденту.

Після приїзду працівників поліції останніми було складено протокол за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці чи в медичному закладі.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці, в зв`язку з чим за його згодою був доставлений до Миргородської лікарні інтенсивного лікування.

Після проходження огляду та продуття алкотестеру Драгер р з позитивним результатом 2,49% проміле, лікарем було складено висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, на підставі якого поліцейським був оформлений адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перебіг вказаних подій в повному обсязі зафіксовано на бодікамеру працівників поліції, а отже долучені відеозаписи в сукупності з іншими матеріалами справи є належними доказами винуватості ОСОБА_1 в скоєних правопорушеннях.

Всі наведені докази стосуються фактичних обставин справи та відповідають стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до заперечень як самого факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, так і заперечення скоєння дорожньо-транспортної пригоди та порушення ПДР.

При цьому, будь-яких належних доказів, які б спростували висновки суду щодо винуватості притягнутого ОСОБА_1 , апеляційна скарга не містить.

Разом з тим зазначені доводи спростовуються матеріалами справи, а саме поясненнями осіб, відеозаписами.

Крім того, звертають на себе увагу протиріччя в самих поясненнях притягнутого, в яких він спочатку стверджує «Я не був за кермом», а потім зазначає «Я був за кермом».

Не заслуговують на увагу також його пояснення на бодікамеру працівника поліції щодо не керування ним належним йому автомобілем, оскільки жодних пояснень хто саме був за кермом його автомобіля під час скоєння ДТП ОСОБА_1 не надав.

Вказані пояснення та сама поведінка притягнутого дають підстави розцінити їх як намагання уникнути відповідальності за скоєні правопорушення.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та відповідно не вчиняв адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 серпня 2022 року, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна