ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/186/23 Справа № 702/31/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КК України Головуючий у І інстанції Нейло І. М. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 702/31/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Монастирищенського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Кравченка Р.,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 14.01.2023 о 20 годині 02 хвилин в с. Бачкурине по вул. Миру, керував автомобілем «Dacia Sandero» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився з застосуванням приладу «Драгер» у встановленому законом порядку, відеофіксація проводилася відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник Кравченко Р.М. подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністритивного правопорушення.

В обгрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не свідчить про доведеність події та складу адмінправопорушення.

Поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, так як не було роз`яснено ОСОБА_1 права, що підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери, відсутністю підпису в протоколі, та є порушенням права на захист.

Матеріали провадження не містять даних, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 ПДР, що слугувало підставою для законної зупинки транспортного засобу під його керуванням. Тому вважає, що всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не повинен був виконувати, а всі складені процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушенння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також поліцейські, встановивши, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Крім того вказує, що в акті огляду зазначено, що показники тесту зафіксовано на рівні 0,22 ‰. Інструкцією до приладу Драгер 6810 визначено, що діапазон вимірювання концентрації алкоголю в крові складає від 0,00% до 5,00%, похибка вимірювання складає до 0,017 %. З врахуванням зазначеної похибки допустима норма перевищена на 0,003‰ (0,22-0,017=0,203‰), що безумовно не може вважатися порушенням.

Зазначені обставини вказують на недоведеність факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги захисника, зазначивши, що того дня алкогольні напої не вживав, з показами алкотестеру був не згідний, а в протоколі написав про те, що випив чарку вина під впливом працівників поліції, оскільки останні погрожували конфіскувати автомобіль на користь Збройних Сил України, думку захисника Кравченка Р.М., який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами сторони захисту щодо порушення судом першої інстанції норм КУпАП під час розгляду справи.

Відповідно ч. 1-2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вказані вимоги процесуальних норм КУпАП судом першої інстанції не дотримані.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є ряд суперечностей на які вказує захисник останнього в апеляційній скарзі, які також підтримані ОСОБА_1 і його захисником в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Так, місцевий суд, як доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, взяв до уваги, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №15186 від 14.01.2023 року; роздруківку тестування на алкоголь, з результатом тесту 0,22‰; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеоматеріали з нагрудних камер працівників поліції.

Проте, вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до змісту частини сьомої статті 294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6,7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України від 01 березня 2010 року №33, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».

Всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529.

Відповідно до результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» в організмі останнього було виявлено алкоголь 0,22 ‰ (проміле).

Як вбачається з інструкції до приладу «Drager Alcotest 6810», яким проведено огляд ОСОБА_1 , технічними характеристиками приладу передбачено похибку при вимірюванні стану алкогольного сп`яніння на 0,017‰, що в свою чергу ставить під сумнів результат в 0,22 ‰, який було встановлено у ОСОБА_1 при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вказаного приладу.

Враховуючи зазначене, зафіксований на роздруківці з принтеру спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810 результат огляду на стан сп`яніння 0,22 ‰, з урахуванням зазначеної вище точності вимірювального приладу, не може в достатній мірі свідчити про перевищення допустимої норми - 0,2 ‰, встановленої в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 9.11.2015 р., оскільки при врахуванні значення допустимої похибки у вимірюваннях (0,017 ‰) допустима норма перевищена на 0,003 ‰ (0,22-0,017=0,203 ‰), не може безумовно вважатися порушенням.

Суд першої інстанції у повній мірі не дослідив наявні в матеріалах справи докази, та прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку апеляційного суду результат огляду у 0,22 ‰ не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є в межах похибки та не тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки надані суду першої інстанції матеріали не містять достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Кравченка Р.М. задовольнити.

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 08 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка