Провадження № 33/4808/144/23
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1 та його захисника Камінського І.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Камінського І.П. на постанову Івано-Франківського міського суду від 17.01.2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 3.12.2022 року о 10 год 56 хв в м. Івано-Франківськ, вул. Горбачевського, 6 керував транспортним засобом марки «Renault Laguna» НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, із застосуванням приладу Alcotest Drager 7510 ARLM-0286, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Камінський І.П. оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і даних таких в матеріалах справи немає, в той день автомобілем керувала його дружина Вказує, що було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки останньому не було забезпечено право на захист, а посилання в протоколі на ст.268 КУпАП не усуває вказане порушення, тому що стосується прав особи в судовому засіданні. Апелянт зазначає, що поліцейськими не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки приладу Драгер 7510. Ставить під сумнів відеозапис події, оскільки на ньому не було зафіксовано факту керування транспортним засобом, на що суд першої інстанції не взяв до уваги. Свідки в судовому засіданні не були допитані. Разом з тим, вважає, що постанову суду суперечить національному законодавству та практиці ЄСПЛ. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки з 20 по 27 січня 2023 року захисник ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в ОКЛ, що підтверджується копією виписки з медичної картки стаціонарного хворого, а тому змоги вчасно подати апеляційну скаргу не мав, постанову судді скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП.

Клопотання апелянта про поновлення пропущеного апеляційного строку підлягає задоволенню з метою доступу особи до правосуддя в умовах воєнного стану. Як з`ясовано, захисник Камінський І.П. перебував з 20.01.2023 року по 27.01.2023 року на стаціонарному лікуванні, що позбавило його можливості вчасно подати апеляційну скаргу.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши матеріали справи та апеляційні доводи й пояснення учасників судового провадження про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

В діях ОСОБА_1 є ознаки зазначеного в протоколі складу адміністративного правопорушення, однак його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку.

Суд не перевірив і не дав оцінки правомірності претензій працівників поліції до водія ОСОБА_1 , автомобіль якого був припаркований. У справі не має документального підтвердження правомірності такої зупинки водія, оскільки факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не було зафіксовано, автомобіль під час патрулювання поліцією був припаркований і даних чи був водій за кермом немає, тому апеляційний суд вимушений погодитись з доводами апелянта про безпідставність такої зупинки транспортного засобу, що є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі процедура огляду водія, неправомірними.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які також підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, а також не було забезпечено захисника під час пред`явлення йому адміністративного обвинувачення, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника. Це істотне порушення прав особи в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол та письмові пояснення свідків не можуть бути доказами вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини. Письмові пояснення свідків суд безпідставно взяв до уваги, оскільки це порушує правовий принцип безпосередності дослідження судом доказів шляхом допиту цих осіб в судовому засіданні.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Камінському І.П. строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу захисника Камінського І.П. задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 17.01.2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький