ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/30/23Головуючий у 1-й інстанції Братків І.І.
Провадження № 33/817/101/23 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 31 січня 2023 року,-

В С Т А Н О В И ЛА:

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 31 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Згідно з постановою суду, 25.12.2022 року о 21 год 03 хв в смт. Козова по вул. Грушевського, 85, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку на місці події із застосуванням спеціального приладу Alcotest Drager (6820), результат якого 1,33% проміле, чим порушила вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 31.01.2023 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити.

Вважає, що судом першої інстанції поверхнево досліджено матеріали справи, не з`ясовано обставини вчинення правопорушення, що мають значення для правильного її вирішення.

Зазначає, що поліцейським не було їй названо ознак алкогольного сп`яніння, на підставі яких вона зобов`язана була пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в медзаклад, складені поліцейським 25.12.2022 року о 21 год 10 хв не може братись судом до уваги як доказ підтвердження її вини та вказує на те, що працівниками поліції в належний спосіб не запропоновано пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, чим порушено вимоги наведених нормативних актів.

Апелянт посилається на те, що на відеозаписі не зафіксовано самого факту складання акта огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд в медзакладі та наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння, що стало приводом для направлення її до медичного закладу для освідування та відмову від проходження огляду у медзакладі.

Вважає, що наявні в матеріалах провадження письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 25.12.2022 року серії ААБ №093797, направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в медичний заклад, не є доказами її винуватості.

Наголошує на тому, що з відеозаписів з нагрудної камери поліцейських неможливо встановити момент зупинки та руху транспортного засобу і того, що вона 25.12.2022 року була за кермом даного засобу.

Вказує, що не зафіксовано роз`яснення прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності та відсутні роз`яснення поліцейськими порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від його проходження та проходження такого огляду в медичному закладі.

Стверджує, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 25.12.2022 року серії ААБ №093797, складеного поліцейським не зазначено назву, модель алкотестеру, яким проводилося обстеження та до справи поліцейськими не долучено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №093797 від 25.12.2022 року, складеного поліцейським з РПП СПД №1 (смт. Козова) сержантом поліції Макаром А.Д., відповідно до якого зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 25.12.2022 року о 21 год 03 хв в смт. Козова по вул. Грушевського, 85, транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку на місці події із застосуванням спеціального приладу Alcotest Drager (6820), результат якого 1,33% проміле, чим порушила вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Відповідно до результату тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» ARLJ №0581, рівень алкоголю в крові водія становив 1,33% проміле.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявним в матеріалах справи актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, у якому зазначено спеціальний технічний засіб газоаналізатор «Alcotest Drager 6820» ARLJ №0581 та результат виміру - рівень алкоголю в крові водія 1,33% проміле.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , останній проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння та тремтіння пальців рук.

Як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 , у зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Остання, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надала відповідь, що вона такий огляд буде проходити на місці зупинки.

Із електронного рапорта від 25.12.2022 року вбачається, що 25.12.2022 року о 21:22 год надійшло повідомлення від поліцейського ГРПП СПД м.Козова Макара А. про те, що водій автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Грушевського, смт. Козова рухається з порушенням ПДР.

Під час патрулювання було зупинено т/з VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та в розмові із водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння і запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що водій погодилася, результат огляду становив 1.33 проміле алкоголю.

В матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.12.2022 року, відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконала.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Безпідставними є доводи апелянта щодо не зазначення в протоколі конкретних ознак алкогольного сп`яніння, оскільки поліцейськими було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,33%о проміле.

Необґрунтованими є доводи апелянта щодо порушення процедури огляду на стан сп`яніння, оскільки як стверджує відеозапис ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд як на місці так і у медичному закладі і остання надала згоду пройти такий огляд на місці.

Твердження апелянта про відсутність доказів факту керування нею транспортним засобом спростовується наявними у матеріалах справи відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 , після перевірки документів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснила рух на зазначеному транспортному засобі, оскільки перегородила в`їзд на територію домогосподарства.

Як стверджує відеозапис, під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 вказала, що керувала транспортним засобом та перед тим вживала алкогольні напої.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що поліцейськими не роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності та відсутні роз`яснення щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до відеозапису працівниками поліції ОСОБА_1 роз`яснено права, обов`язки та порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи копії сертифіката та копії свідоцтва про перевірку робочого стану вимірювального пристрою «Драгер», оскільки ОСОБА_1 їх в поліцейських не витребовувала, окрім цього їх відсутність не спростовує факту перебування останньої в стані алкогольного сп`яніння.

Не заслуговує на увагу твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавала, дії працівників поліції не оскаржувала.

Щодо твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням її особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 31 січня 2023 року щодо неї - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя