Справа №: 402/902/21 Провадження № 3/385/1/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2023 року м. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М. В., при секретарі Шевченко Л. О., з участю прокурора Лабенко Н. В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Задорожнюк О. Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , будучи у тому числі станом на 00 год 00 хв 01.01.2021 суб`єктом декларування в розумінні Закону, а саме особою, зазначеною у підпункті «а» пункту 2 ч. 1 ст. 3 Закону посадовою особою юридичної особи публічного права, у період часу з 00 год 00 хв 01.01.2021 до 00 год 00 хв 01.04.2021 в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», п. 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 № 2, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, а саме 05.04.2021 о 12 год 34 хв, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав своєї вини у вчиненні правопорушення, пояснивши, що справді вчасно не подав декларацію за 2020 рік, причиною чого стало те, що він не міг зайти у електронний кабінет з свого комп`ютера та подав з іншого комп`ютера лише 05.04.2021, скориставшись допомогою іншої особи.

Захисник адвокат Задорожнюк О. Б. просила закрити провадження в справі у зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Прокурор Лабенко Н. В. у судовому засіданні пояснила, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а тому просила визнати його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 172-6 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення в межах санкції у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 год. 00 хв. 01 січня до 00 год. 00 хв. 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Частиною 5 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти НАЗК після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти НАЗК, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Відповідно до пп. а ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» до осіб, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування належать посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1частини першої цієї статті.

Як вбачається з рішення Благовіщенської районної ради від 07.10.2016 № 111 Про створення Благовіщенського районного трудового архіву, Статуту, затвердженого даним рішенням, розпорядженням голови Благовіщенської районної ради від 03.11.2016 № 39-к про призначення ОСОБА_1 на посаду завідуючого Благовіщенським районним трудовим архівом, розпорядженням Благовіщенського міського голови від 01.11.2021 про його звільнення, контракту з керівником Благовіщенським районним трудовим архівом від 04.11.2016 (а.с. 46-47, 48-52, 53, 54, 55-58) ОСОБА_1 , як голова Благовіщенського районного трудового архіву був посадовою особою юридичної особи публічного права, а отже суб`єктом декларування.

Таким чином, ОСОБА_1 був зобов`язаний подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік до 00:00 01.04.2021.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2020 рік 05.04.2021 о 12:34, тобто несвоєчасно.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративним правопорушенням є несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією, - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, доведена: протоколом № 430/21 від 13.12.2021; копією декларації ОСОБА_1 за 2020 рік поданої 05.04.2021 із сайту Національного агентства з питань запобігання корупції; письмовим поясненням ОСОБА_1 від 13.12.2021; листом Управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації НАЗК від 30.03.2021 № 71-03/18437/21, згідно якого у 2021 році доступ до реєстру було обмежено 15.01.2021 у період з 17:00 до 22:58, 21.01.2021 з 09.00 до 12:28 та 02.02.2021 з 13:09 до 14:09; листом Кіровоградської обласної прокуратури № 16-541вих21 від 06.07.2021.

Пояснення ОСОБА_1 щодо неможливості подати декларацію у зв`язку з тим, що він не міг зайти в свій електронний кабінет на сайті НАЗК спростовуються наведеними вище, дослідженими в судовому засіданні доказами.

Досліджені докази суд вважає належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, не надано.

Таким чином, вважаю доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з цим, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Отже, для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграє день виявлення правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 403/21 від 13.12.2021 уповноваженою особою зазначено, що датою виявлення правопорушення є 13.12.2021, тобто дата складання протоколу, тобто момент встановлення всіх необхідних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з цим, суд не може погодитися із зазначеними твердженнями, оскільки чинне законодавство жодним чином не пов`язує момент фіксації правопорушення у протоколі, з моментом, коли особі стало відомо (чи могло бути відомо) про вчинення адміністративного правопорушення.

Сам факт виявлення адміністративного правопорушення не є тотожнім факту складання протоколу. Це різні юридичні факти: виявлення факту адміністративного правопорушення - це отримання органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу, відомостей про вчинення такого правопорушення та особу, яка його вчинила. В той час як складання протоколу про адміністративне правопорушення є процесуальним наслідком факту виявлення, - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Тобто, момент виявлення адміністративного правопорушення та його фіксування в результаті заходів, проведених уповноваженим органом (посадовою особою), спрямованих на встановлення обставин справи про адміністративне правопорушення, є двома різними юридичними фактами.

Разом з тим, складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлених фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони встановлені законодавством у сфері боротьби з корупцією.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ, зокрема висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи (супровідний лист Кіровоградської обласної прокуратури № 16-541вих21 від 06.07.2021) вбачається, що 08 липня 2021 року Управлінням стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України було отримано матеріали щодо можливого вчинення завідувачем Благовіщенським трудовим архівом ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Тобто, інформацією про правопор ушення, яке інкримінується ОСОБА_1 спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції (згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції») володіли вже 08.07.2021.

Ключовим фактором, який впливає на перебіг строків накладення стягнення, є момент його виявлення, а збирання доказів на підтвердження адміністративного правопорушення не відтерміновує початку цього строку. Можливість відновлення або поновлення цих строків КУпАП не передбачає.

У законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28 лютого 2019 року в справі №149/2498/17).

При цьому суд також керується практикою ЄСПЛ, а саме тим, що рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону» та в разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Тому суд приходить до висновку, що 08.07.2021, коли до уповноваженого органу - Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення і є моментом виявлення правопорушення.

З огляду на встановлені факти, на переконання суду, є помилковим вважати моментом виявлення вчиненого правопорушення момент складання протоколу.

Після початку здійснення відповідної перевірки за фактом ймовірного правопорушення, і саме з цього моменту уповноважений орган мав об`єктивну можливість зібрати відповідні докази та скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Важливою складовою діяльності спеціально уповноважених суб`єктів, які в межах своєї компетенції безпосередньо здійснюють заходи щодо виявлення, припинення та розслідування корупційних правопорушень є її своєчасність і повнота.

В інформаційному листі ВССУ від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» було констатовано, що вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. А сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. Якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення повинен дослідити всі обставини справи, встановити, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закрити провадження у справі.

Проаналізувавши обставини справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що у даному випадку на момент розгляду справи сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя : М. В. Венгрин

Дата документа 02.03.2023