П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2023 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Александрова Д.О.,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 231941, 08.11.2022 о 02:35 год по вул. Героїв України, 4, що в с. Блощенці Білоцерківського району Київської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Nexia д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 № 3606 та у закладі охорони здоров`я «Білоцерківська міська лікарня №4» відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, натомість надіслав до суду письмові пояснення, відповідно до яких 08.11.2022 його працівники поліції не зупиняли, автомобілем він не керував і доказів у них керування автомобілем не було. Поліцейські під`їхали до нього о 02:35 год, під час спілкування з якими, вони його обвинувачували у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Даний факт він заперечував, однак його не слухали і перевіряли докази факту керування. Через 20 хвилин працівники поліції повернулися до нього та сказали, що більше його не затримують і він може повільно їхати додому через 40 хвилин після того, як вони поїдуть. Він здивувався, проте зробив так, як йому сказали. Однак поліцейські поїхали за ним та демонстративно зупинили його під відеозапис близько 03:34 год. Він впевнений, що вони склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП ще до того, як отримали відеодокази керування ним автомобілем та його відмову від огляду. Далі поліцейські провели запис його відмови від проходження огляду на камеру, бо сказали, що так потрібно. Вказує на те, що працівники поліції його ошукали та підтасували докази, щоб все було так, ніби він відмовився від огляду о 02:35 год, однак його зупинили та він відмовився від огляду о 03:34 год. Події на відео та в протоколі не співпадають та не пов`язані між собою. Вважає, що спочатку працівники поліції склали стосовно нього протокол, а через годину зафіксували необхідну їм відмову від проходження огляду. Події, які були викладені в протоколі, на відео поліція не фіксувала. Якщо б була якась помилка із часом фіксування, тоді б поліція написала б рапорт про помилку та пояснення до суду з приводу причин неспівпадіння.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Александров Д.О. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що 08.11.2022 о 02:57 поліція закінчила складання протоколу стосовно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП. Фіксування події здійснювалось на нагрудну камеру поліцейського, її номер у протоколі не вказано, свідки при складанні протоколу не залучалися. Долучений до протоколу акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не має доказового значення у справі. Такий акт складається лише у разі проходження огляду, в разі відмови від огляду такий документ не складається. Відео, яке міститься в матеріалах справи не є доказом вчинення особою правопорушення, вказаного в протоколі. На ньому не видно назви вулиці, будинків - це просто ділянка дороги. Так відео 00WPD01__0030.MP4 датовано 08.11.2022, відеозапис триває з 03:34 год по 03:40 год, відео 00WPD01__0031.MP4 триває з 04:31 год до 04:36 год. Події зафіксовані на відеозаписі відбувалися вже після складання протоколу. Розбіжність у часі, який зафіксований у протоколі та на відеозаписі велика, тому відеозапис як доказ є неналежним та недопустимим. Таким чином, обов`язкових відеодоказів вчинення особою правопорушення поліція суду не надала, до протоколу не долучила. Матеріали справи не містять відеозапису та не містить пояснень свідків. Враховуючи відсутність в матеріалах справи допустимих і достатніх доказів на підтвердження відмови особи пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального приладу на місці та у закладі охорони здоров`я,слід тлумачити усі сумніви щодо доведеності вини особи на її користь.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Александрова Д.О., дослідивши пояснення ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшов до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Диспозицією частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису…

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддею встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення було додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де значаться відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився проходити такий огляд; направлення водія для огляду в КНП «Білоцерківська міська лікарня № 4» у якому містяться відомості про те, що водій відмовився від проходження огляду в медичному закладі, яке складено 18.11.2022 о 02:35 год; та диск з відеозаписом події.

Так, на доданому до протоколу диску із відеозаписом міститься два відоефайли. На першому файлі, де відеозапис починається о 03:34 год та закінчується о 03:40 год. (тривалість 6 хвилин) зафіксовано рух автомобіля Daewoo Nexia, який зупиняєється автомобілем поліцейських. Далі, виявивши у водія ОСОБА_1 під час спілкування ознаки алкогольного сп`яніння, о 03:39 год поліцейський пропонує йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовляється, та у медичному закладі, на що він також відмовляється.

На другому файлі відеозапис починається з 04:31 год (через 50 хвилин) та закінчується о 04:36 год, на якому зафіксовано ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення.

Отже, на доданому до справи відеозаписі зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що мали місце 08.11.2022 у період часу з 03:34 год по 03:40 год.

При цьому як встановлено, направлення на огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння було оформлено о 02:35 год, після чого о 02:37 год було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до якого у провину ОСОБА_1 ставиться керування ним транспортним засобом та відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння 08.11.2022 о 02:35 год.

Отже, між часом, який вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення і у направленні та часом, зафіксованим на відеозаписі вбачається невідповідність.

Оцінюючи доданий до протоколу про адміністративне правопорушення диск із відеозаписом події з точки зору належності, допустимості суд зазначає наступне.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка б передбачала правове визначення понять належності та допустимості доказів у справах про адміністративні правопорушення. Тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Так, відповідно до приписів ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 86 КК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Так, відеозапис, що міститься на диску доданому до протоколу про адміністративне правопорушення суд визнає неналежним доказом, оскільки він жодним чином не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 08.11.2022 о 02:35 год с. Блощенці Білоцерківського району Київської області по вул. Героїв України, 4, та факт його відмови у вказаний час від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Окрім того, суд визнає вказаний доказ недопустимим, оскільки він був отриманий поліцейськими після складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інших належних доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом транспортним засобом 18.11.2022 саме о 02:35 год по вул. Героїв України, 4 в с. Блощинці Білоцерківського району Київської області, матеріали справи не містять.

Так, відповідно до 255 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого Кодекс України про адміністративні правопорушення, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Суддя зазначає, сам факт складання протоколу не може бути достатнім доказом вчинення правопорушення за відсутності інших належних доказів і не звільняє уповноважену на складання протоколу особу від обов`язку збирання доказів у спосіб визначений Законом.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

У даній справі судом встановлено, що складення протоколу про адміністративне правопорушення о 02:37 год передувало реальній зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 о 03-35 год та пропозиції водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, зафіксований на відеозаписі о 03:39 год. Тобто, формулюючи фабулу правопорушення працівники поліції фактично склали протокол до повного з`ясування обставин події, (до здобуття ними доказів), що також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано, що поліцейські підійшовши до автомобіля ОСОБА_1 відразу запитали « ОСОБА_2 , не зрозумів, це як називається? Посвідчення водія». Вказане узгоджується із поясненнями ОСОБА_1 в тому, що поліцейські до фіксації на відеокамеру мали розмову з ним о 02:35 год та склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого дочекавшись коли ОСОБА_1 все ж таки сяде за кермо, зафіксували факт керування ним транспортним засобом.

Для з`ясування розбіжностей щодо вказаної вище обставини (різниці у часі) судом вживалися заходи для виклику в судове засідання для допиту в якості свідка поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення. Однак у визначений день та час поліцейський до суду не прибув, про причини неявки не повідомив. Рапорту поліцейського про наявність у протоколі про адміністративне правопорушення технічної помилки чи про збій часу на портативному технічному засобі перед його використанням матеріали справи не містять.

За викладеного, вказані недоліки протоколу суд вважає істотними, а тому сам протокол про адміністративне правопорушення визнає недопустимим доказом.

Положеннями ст.252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Наведені обставини, виключають можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За приписами ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до положень п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35, 40-1, 130, 247, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА