Справа № 297/1067/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2023 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участю секретаря Волощук В.І., прокурора Вакула Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 172-7 ч. 1 та ст. 172-7 ч. 2 КУпАП за апеляційною скаргою Вайдич Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 07 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 07 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ст. 172-7 ч. 1 та ст. 172-7 ч. 2 КУпАП, та із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.

Відповідно до постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 , займаючи посаду директора Комунального закладу «Закарпатський обласний угорський драматичний театр» відповідно до контракту, укладеного між ним та управлінням культури Закарпатської обласної державної адміністрації від 16.10.2016 року, та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як посадова особа юридичної особи публічного права, згідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», керуючись приватним немайновим інтересом, який полягав у бажанні встановити премію близькій особі, а саме дружині ОСОБА_2 , яка працює у вказаному театрі на посаді артиста драми І категорії та службовими повноваженнями як директора комунального закладу, маючи на підписі проект наказу №4-к від 02.05.2019 року про преміювання працівників театру, де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 4361 гривень, та відповідно накази №5-к від 24.05.2019 року, де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 4361 грн., №7-к від 13.09.2019 року, де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 4361 грн., №12-к від 26.11.2019 року, де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 4361 грн., №13-к від 26.11.2019 року, де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 4361 грн., №14-к від 20.12.2019 року, де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 4361 грн., №15-к від 20.12.2019 року де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 4361 грн., №8-к від 13.08.2020 року де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 4772 грн., №14-к від 29.09.2020 року де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 5051 грн., №16-к від 28.10.2020 року де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 5051 грн., №19-к від 23.11.2020 року де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 5051 грн., №20-к від 25.11.2020 року де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 5051 грн., №23-к від 15.12.2020 року де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 5051 грн., №24-к від 15.12.2020 року де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 2940 грн., не повідомив безпосереднього керівника, а саме директора департаменту культури Закарпатської обласної державної адміністрації про наявний реальний конфлікт інтересів.

Крім того, ОСОБА_1 маючи на підписі проект наказу №4-к від 02.05.2019 року про преміювання працівників театру, де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 4361 гривень, та відповідно накази №5-к від 24.05.2019 року, де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 4361 грн., №7-к від 13.09.2019 року, де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 4361 грн., №12-к від 26.11.2019 року, де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 4361 грн., №13-к від 26.11.2019 року, де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 4361 грн., №14-к від 20.12.2019 року, де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 4361 грн., №15-к від 20.12.2019 року де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 4361 грн., №8-к від 13.08.2020 року де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 4772 грн., №14-к від 29.09.2020 року де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 5051 грн., №16-к від 28.10.2020 року де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 5051 грн., №19-к від 23.11.2020 року де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 5051 грн., №20-к від 25.11.2020 року де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 5051 грн., №23-к від 15.12.2020 року де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 5051 грн., №24-к від 15.12.2020 року де ОСОБА_2 було встановлено премію в розмірі 2940 грн., будучи наділений таким правом, підписав ці накази про преміювання працівників театру, де ОСОБА_2 було встановлено премію, тобто надавав документам, в кожному випадку цим наказам юридичної сили, тобто прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, будучи належним чином повідомленні про час і місце судового засідання.

Справа на розгляді у апеляційній інстанції перебуває тривалий час.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

У цьому контексті суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», у якому зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності апелянта чи його представника, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2023 року, суддею - доповідачем у даному провадженні визначено суддю Бисага Т.Ю.

Заслухавши пояснення прокурора Вакула Ю.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно положень ст. 280 КУпАП, - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Частиною 1 статті 172-7 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а частиною 2 цієї статті за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до статті 172-7 КпАП України суб`єктом правопорушень за цією статтею є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Судом встановлено, що відповідно до контракту від 16.10.2016 року, укладеного між управлінням культури Закарпатської обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 , ОСОБА_1 було призначено на посаду директора Закарпатського обласного драматичного угорського театру на термін з 06.10.2016 року по 05.10.2021 року.

Розділом II вказаного контракту, директор діє від імені театру, представляє його інтереси, укладає договори та контракти, розпоряджається коштами видає накази та інші акти, дає вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників, приймає на роботу та звільняє з роботи працівників, вживає заходів щодо морального заохочення і матеріального стимулювання працівників, накладає дисциплінарні стягнення.

Встановлено, що дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , працює у вказаному театрі на посаді артиста драми І категорії.

Згідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані, зокрема: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до листа департаменту культури, національностей та релігій Закарпатської обласної державної адміністрації від 27.04.2021 № 01-12/545 у період з 2017 по теперішній час від ОСОБА_1 повідомлень про наявність в нього конфлікту інтересів не надходило.

Вищенаведені обставини підтверджують, що ОСОБА_1 в періоди з 02.05.2019 року по 25.11.2020 року жодного разу не повідомив безпосереднього керівника про наявний реальний конфлікт інтересів при підготовці та підписанні чотирнадцяти наказів про преміювання працівників театру, де його дружині ОСОБА_2 були встановлені премії, тобто приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення.

Так, у правопорушника ОСОБА_1 наявний факт приватного інтересу, оскільки він, як керівник установи, преміював члена сім`ї дружину, яка є працівником театру.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи місцевий суд повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст. 172-7 ч. 1 та ст. 172-7 ч. 2 КУпАП.

Застосовано мінімальний штраф, передбачений санкціями статті.

Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Вайдич Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 07 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага