ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/1977/22 Головуючий в 1 інст. Коломаренко К.А.
Провадження № 33/807/194/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за участі ОСОБА_1 , захисника адвоката Безрукової С.О., за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Безрукова С.О. на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 9 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000, 00 гривень з позбавленням її права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 28 травня 2022 року о 20 годині 06 хвилин ОСОБА_1 по вул. Штурмовій біля буд. 5 в місті Запоріжжі керував транспортним засобом «Chery Jaggi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу DragerAlcotest 6820, тест №1505. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Безрукова С.О. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування вказує, що суд першої інстанції не врахував, що працівники поліції під час події не дотрималися вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

З відеозапису події вбачається, що працівники поліції взагалі не зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

Водій ОСОБА_1 не був згоден з результати проведеного огляду, у зв`язку з чим йому надано в 20-13 годин направлення на огляд до КНП «ОКЗНПД» ЗОР. Враховуючи час проходження огляду, а саме 22-05 години, апелянт вважає, що складання протоколу о 20-40 годин не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Вказані обставини були проігноровані районним судом.

За результатами досліджень в сечі ОСОБА_1 виявлено етанол на рівні 0,11. Дослідження за допомогою «Драгер» виявлено значення алкоголю на рівні 0,05 проміле, через 20 хвилин 0,00 проміле. Потім лікарем констатовано, що у ОСОБА_1 не виявлено ознак алкогольного сп`яніння.

Під час події працівники поліції на місці не встановили будь-яких ознак сп`яніння, а лише формально перелічили їх.

Матеріали справи, відносно ОСОБА_1 не містять підтвердження того, що «Драгер» працівників поліції проходив кожні шість місяців калібрування.

Працівниками поліції не зафіксовано, що саме ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем, а тому відсутня об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення.

Відеозаписи події є такими, що не відповідають вимогам Інструкції №1026 від 18.12.2018 року, оскільки не є безперервними.

Місцевий суд в супереч вимогам КУпАП розглянув справу без участі ОСОБА_1 , що на думку апелянта, є істотним порушенням процесуальних прав.

Просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення районного суду.

Постанову районного суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки апелянт участі в судовому засіданні не приймав, відомості про отримання ним копії постанови в матеріалах провадження відсутні, а отже відомості на спростування тверджень апелянта, що він дізнавався про постанову районного суду, поза межами строку на оскарження, відсутні. Зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу правовляддя, який визнається і діє в Україні (ст. 8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Щодо розгляду апеляційної скарги по суті справи.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, дійшов до наступних висновків.

Під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції встановив, що висновки суду першої інстанції з приводу доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №067069 (а.с.1), ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 28 травня 2022 року о 20 годині 6 хвилин по вул. Штурмовій біля буд 5 в місті Запоріжжі керував транспортним засобом «Chery Jaggi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу DragerAlcotest 6820, тест №1505. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Вказане обвинувачення підтверджується сукупністю доказів в справі, зокрема: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 травня 2022 року (а.с.3) та актом огляд на стан алкогольного сп`яніння (а.с.5), якими встановлено, що під час події ОСОБА_1 мав виражені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Огляд ОСОБА_1 пройшов на місці. Результат позитивний; роздруківкою з приладу «Драгер» (а.с.4), якою встановлено, що ОСОБА_1 мав алкогольне сп`яніння під час події у вигляді 0,43 проміле; оптичним носієм інформації у вигляді СД-диску, який містить відеозаписи події.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в рушенні вимог п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують інкриміновані обставини.

Суд відхиляє доводи апелянта, оскільки вони є безпідставними та такими, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Зокрема, доводи про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «ОКЗНПД» ЗОР.

Так, переглядаючи відеозаписи події встановлено, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки. Результат огляду позитивний та склав 0,43 проміле, що є порушенням п. 2.9а ПДР України.

Під час події ОСОБА_1 не заперечував щодо результатів огляду та повідомив, що довіряє приладу «Драгер». Також вказав, що вживав алкогольні напої.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що ОСОБА_1 скоїв під час події порушення п. 2.9а ПДР України.

Відомості, які викладені у висновку медичного закладу суд визнає недопустимими, оскільки такий огляд був проведений в супереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року N 1452/735, а саме поза межами двох годин та без присутності працівника поліції під час такого огляду.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не здійснював керування автомобілем, апеляційний суд відхиляє повністю, оскільки відеозаписом події встановлено, що працівники поліції їдуть за автомобілем, який зупиняється не території двору житлового будинку, відразу з автомобіля виходить ОСОБА_1 .

Відповідаючи на доводи сторони захисту щодо несправності технічного приладу, оскільки останнє калібрування приладу відбувалося 30.09.2021 року, тобто з порушенням вимог щодо його шестимісячного строку повторного калібрування, апеляційний суд виходить із наступного.

Так, використання медичних виробів, «газоаналізатор Drager Alkotest», які були завезені та реалізовані на території України, та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію є можливим за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування) та інших нормативних документів, що підтверджують вірність результатів вимірювання.

Наказом Держлікслужби № 1529 від 29 грудня 2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в пункті 43 вказано газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.

Відповідно до сертифікату затвердженого типу засобів вимірювальної техніки N UA-MI/1-96-2014 виданий 01 вересня 2014 року (серія А N 007292) виданий фірмі Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, на підставі позитивних результатів державних контрольних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, затверджений тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Alkotest …, Interlock XT», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером Н788-14. Газоаналізатори Alkotest…, Interlock XT під час випуску з виробництва підлягають повірці. Міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу засобів вимірювальної техніки1 рік.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року N 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається1 рік.

Тобто, технічні засоби, що використовуються органами національної поліції для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, проходять технічне обслуговування з інтервалом в 1 рік.

З роздрукованих результатів приладу Драгер «Алкотест 6820», за допомогою якого ОСОБА_1 проходив двічі огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 30.09.2021 року, відтак підстави для визнання його результатів недійними відсутні.

Твердження апелянта про те, що обставини, які зафіксовані на відеозаписі, не відповідають тим, які відображені у протоколі, і при цьому, працівниками поліції порушено безперервність відеофіксації події, на переконання апеляційного суду є такими, що свого підтвердження не знайшли. Так, дослідивши наявний у матеріалах справи відеозапис, апеляційний суд констатує, що відеоматеріал має чітку і логічну послідовність подій, які мали місце під час та після зупинки транспортного засобу, його спілкування з працівниками поліції, пропозиція пройти огляд у встановленому законом порядку, проведення такого огляду, тобто всі події, що стосуються безпосередньо складу адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП. Тому, враховуючи вищенаведене, даний відеозапис апеляційним судом визнається належним, допустимим та достовірним доказом.

Щодо доводів про те, що справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Згідно клопотання захисника (а.с.68) встановлено, що вона прохала суд розглядати справу без участі ОСОБА_1 та захисника в справі. Судом першої інстанції справу було розглянуто без учасників справи.

При цьому Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово звертав свою увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч. 1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.

З огляду на викладене всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, та закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Безрукової С.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження, задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Безрукової С.О., залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 9 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/1977/22