Провадження № 3/161/266/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 09 березня 2023 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення від 01 жовтня 2022 року серії ААБ №274791, ОСОБА_1 01 жовтня 2022 року о 15 год. 12 хв. у м. Луцьку по вул. Набережна, 34, керував автомобілем Volkswagen Passat, НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 ARBL 0981, результат 1,63 проміле. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення п.2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи у суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав. Його узагальненні доводи зводяться до такого:

1) автомобілем не керував, а лише перебував у ньому; поліцейські не зафіксували на відеофіксацію рух транспортного засобу;

2) прилад, яким було здійснений його огляд не прийшов відповідне калібрування, а йому не надали відповідних документів про це;

3) вважає, що огляд мав бути проведений в присутності двох свідків;

4) вказує, що акт огляду на містить дати його складення;

5) вважає, що йому не були роз`яснені права та обов`язки, до складання протоколу;

6) вважає, що йому повинні були роз`яснити положення ст.ст.55, 56, 59 Конституції України;

7) вважає, що у нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, а самі вони мали бути зазначені в протоколі;

8) вказує, що поліцейський безпідставно не направив його на огляд в медичний заклад, оскільки він був не згодний з результатом огляду;

9) вважає, що відеозапис корегувався особою, яка записувала його диск.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши письмові матеріали справи, зокрема наявний відеозапис події, суддя дійшов наступних висновків.

На переконання судді винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

1) протоколом про адміністративне правопорушення;

2) протоколом про адміністративне затримання;

3) чеком приладу Drager з показами алкоголю у крові 1,63 проміле;

4) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння;

5) направленням на огляд;

6) рапортом поліцейського;

7) постановою поліцейського про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, в якій встановлений факт керування транспортним засобом;

8) відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки вони спростовуються відеозаписом події, на якому видно, що ОСОБА_1 спинили поліцейські за перевищення швидкості. Також наявна чинна постанова поліцейського про притягнення ОСОБА_1 за таке перевищення, вона ніким не скасована та не оскаржена. Крім того, під час всього спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом.

Також суддя відхиляє доводи про некалібрування приладу Alcotest Drager, оскільки у чеку цього приладу зазначена дата його останнього калібрування 21 червня 2022 року, тобто, в межах 6 місяців до вчинення правопорушення. Підстав сумніватися у показах цього приладу суддя не вбачає, оскільки всі доводи сторони захисту зводяться до припущень, які нічим не підтверджені.

Крім того, суддя вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про непред`явлення йому документів про повірку та калібрування приладу Alcotest Drager, оскільки під час спілкування з поліцейськими таких вимог він не пред`являв, а чинним КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція), не передбачено такого обов`язку поліцейського.

Щодо доводів ОСОБА_1 про необхідність присутності двох свідків огляду суддя зазначає, що ч.2 ст.266 КУпАП дозволяє проводити огляд без свідків, за умови застосування технічних засобів відеозапису, що мало місце у даному випадку. Зазначені зміни до ч.2 ст.266 КУпАП, які внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 № 1231-IX, набрали чинності 17 березня 2021 року, а не 25 січня 2023 року, як помилково вказує ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях.

Щодо доводі ОСОБА_1 про не зазначення в акті огляду дати його складення, суддя зауважує, що чинна Інструкція, додатком до якої і є вказаний акт, не передбачає такого реквізиту цього документу. Крім того, з матеріалів справи видно, що акт складений безпосередньо на місці події, під відеозапис, він містить підпис ОСОБА_1 , а тому у суду відсутні підстави сумніватися в його справжності.

Щодо доводів ОСОБА_1 що права та обов`язки йому були роз`яснені після складення протоколу, суддя відхиляє, оскільки таке роз`яснення здійснено під час складення протоколу, що відповідає приписам ч.4 ст.256 КУпАП. У протоколі також наявна відмітка ОСОБА_1 про роз`яснення йому його прав, передбачених ст.62 Конституції України та ст.268 КУпАП., а також повідомлення про дату та час розгляду справи у суді. Вказана відмітка скріплена особистим підписом ОСОБА_1 , який він не оспорює.

Щодо доводів про необхідність роз`яснення ОСОБА_1 положень ст.ст.55, 56, 59 Конституції України суддя зауважує, що ні чинний КУпАП, ні Інструкція не передбачають обов`язку поліцейського роз`яснити ці положення законодавства. До того ж під час розгляду справи у суді ОСОБА_1 скористався послугами захисника, надав свої письмові доводи по суті справи, на які суд надав вичерпні відповіді, а тому його право на захист від інкримінованого звинувачення було повністю дотримано.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння, суддя зазначає, що такі ознаки зафіксовані в направлені на огляд і об`єктивно підтверджується відеозаписом. Крім того подальше підтвердження в ході огляду стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 саме по собі вже вказує на обґрунтованість попередньо виявлених ознак. Доводи ОСОБА_1 про те, що ознаки алкогольного сп`яніння необхідно фіксувати у протоколі, суддя відхиляє, оскільки ні КУпАП, ні Інструкція таких вимог до протоколу не ставить, а фабула правопорушення у вигляді керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у протоколі викладена чітко та у повній відповідності до вимог законодавства.

Суддя також відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що він повинен був бути направлений в медичний заклад, бо не погодився з результатами огляду, оскільки з наданого відеозапису видно, що на пропозицію поліцейського проїхати у медичний заклад ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою.

Міркування ОСОБА_1 про можливе спотворення відеозапису з нагрудних камер поліцейських суддя відхиляє, оскільки таких ознак під час його перегляду не виявлено. Крім того ОСОБА_1 не зазначає яким саме чином спотворений відеозапис, тобто, які події, на його думку, не зображені на ньому, зображені не вірно, або перекручено.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують правопорушення, суддя не вбачає.

Отже, враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг про сплаті судового збору, які передбачені п.п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст.40-1, 130, 283, 284, 304 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 34 000,00 грн.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області /підпис/ Л.М. Присяжнюк

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк