Дата документу 10.02.2023
Справа № 334/263/23
Провадження № 3/334/510/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М., розглянувши матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Львів, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення НГУ №7437 від 10.01.2023 року ОСОБА_1 9.01.2023 року о 8.00 не з`явився до місця проходження служби на військовий об`єкт ІНФОРМАЦІЯ_2, розташований за адресою: АДРЕСА_2, про причини нез`явлення не повідомив командування, поважних причин не мав, в умовах особливого періоду, під час дії воєнного стану. Повернувся л 16.42 год. 9.01.2023 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.4 ст. 172-11 КпАП України.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину не визнав. Вказав, що на момент складення протоколу він був звільнений з посади та направлений у розпорядження начальника Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України. Таким чином, протокол був складений неповноважною особою. Також у цей день він звернувся до лікарні в зв`язку із погіршенням стану здоров`я.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є "протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність".

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти росії» та «Карелін проти росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.4 ст. 172-11КпАП України адміністративна відповідальність настає за нез`явлення військовослужбовця вчасно без поважних причин на військову службу, вчинені в умовах особливого періоду.

Згідно із п.14 ч.1 ст. 255 КпАП України у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) (статті 172-10 - 172-20);

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був звільнений від посади та зарахований в розпорядження начальника Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України, залишивши його на усіх видах забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.18).

Пунктом 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 року, передбачено, що військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1-12-1 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.

Отже, доводи ОСОБА_1 з приводу того, що він не знаходився у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 НГУ є обґрунтованими.

Виходячи із практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення складений неповноважною особою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 172-11 КпАП України на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.М. Гнатюк