Справа № 177/410/23
Провадження № 3/177/370/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 3 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, працюючої машиністом крана ТОВ «Аском Сервіс», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Криворізького районного суду Дніпропетровської області 24.02.2023 надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ВАВ № 833155 від 20.02.2023, ОСОБА_1 , будучи притягнутою до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, згідно з постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2023, повторно, протягом року, а саме, 08.02.2023, близько 13 год. 00 хв., за адресою проживання, що в АДРЕСА_1 , ухилилася від належного виконання батьківських обов`язків, визначених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного кодексу України, відносно своїх малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки не займалася вихованням дітей, залишає їх на довгий час без батьківського піклування, у будинку антисанітарні умови, обмежений запас продуктів харчування, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Присутня в судовому засіданні ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП не визнала. Вказувала, що дітей ніколи не залишала на тривалий. Були випадки, коли вона затримувалася допізна на роботі та не мала можливості виїхати з міста, залишалася на ніч у подруги. Діти у цей час залишалися з бабусею, яка проживає разом з ними. Заперечувала, що у будинку антисанітарні умови та відсутні продукти харчування. Також вказувала, що пояснення, яке долучено до матеріалів справи вона не підписувала. Будь-які докази її вини відсутні. Просила закрити провадження в справі.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, суду надано наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 833155 від 20.02.2023;

-висновок, складений інспектором сектору ювенальної превенції ВП КРУП ГУНП у Дніпропетровській області Кучеренко В.Є. щодо проведення перевірки повідомлення служби у справах дітей Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області;

-повідомлення служби у справах дітей від 10.02.2023 № 38 до начальника ВП № 3 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області про порушення клопотання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності через неналежне виконання останньою своїх батьківських обов`язків;

-акт обстеження умов проживання від 08.02.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з якого, умови проживання потребують поліпшення, косметичного ремонту, провітрювання помешкання. Подвір`я прибране. Продукти харчування в обмеженій кількості, приготовлена їжа в наявності, у будинку тепло. Діти мають окремі ліжка, постільну білизну, сезонний одяг в обмеженій кількості. Діти знаходяться під наглядом рідної бабусі ОСОБА_5 . Службою у справах дітей було надано гуманітарну допомогу у вигляді продуктових наборів;

-письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких остання не заперечувала неналежного виконання нею своїх батьківських обов`язків відносно дітей;

-копію паспорту ОСОБА_1 та свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ;

-копію постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2023

Статтею 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 цієї статті передбачає відповідальність за вчинення цих дій повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (ч. 1 ст. 184 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Обов`язки батьків визначені ст. 150 Сімейного Кодексу України, згідно з якої, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення права обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. За правопорушення неповнолітніх, які не досягли шістнадцятирічного віку несуть відповідальність батьки або особи, які їх замінюють.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При складенні протоколу щодо ОСОБА_1 інспектором поліції вказано, що остання не забезпечує необхідних умов життя своїм дітям, а саме, не займається їх вихованням, у будинку антисанітарні умови та обмежений запас продуктів харчування.

Водночас, доказів на підтвердження вказаних обставин, з огляду на їх заперечення в судовому засіданні ОСОБА_1 , до матеріалів справи не долучено. Окрім того, вказані обставини спростовуються долученим до матеріалів справі актом обстеження умов проживання від 08.02.2023, у якому відсутні посилання на антисанітарні умови в будинку по АДРЕСА_1 , а також відсутність їжі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У справі «Барбера, Мессегу і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини установив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої права та обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться в провину, всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

ЄСПЛ у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Доказування, зокрема, має випливати з сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України»)

Однак, докази, що зібрано в справі про адміністративне правопорушення уповноваженою на складання протоколу особою щодо ОСОБА_1 , за своєю суттю залишають місце сумнівам та, як наслідок, не узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

У судовому засіданні під час розгляду матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не знайшов свого підтвердження беззаперечний факт ухилення останньою від виконання батьківських обов`язків, тому суд не може погодитися з висновками працівника поліції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких умов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження в цій справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги застосування судом положень п. 1 ст. 247 КУпАП та закриття провадження в справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір у порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, 184 ч. 2, п. 1 ст. 247, 283, 284, 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення в установленому законом порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: