Справа № 287/53/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Кононихіна Наталія Юріївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 183-1 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 6 від 27.12.2022 року вбачається, що 27.12.2022 року о 11 год. 31 хв., в м. Олевськ, гр. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке полягає у несплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до утворення заборгованості, яка перевищує суму відповідних платежів за шість місяців і становить 177108,81 грн. (заборгованість нарахована за період з 06.12.2010 року по 27.12.2022 року). Розрахунок заборгованості №23454 від 27.12.2022 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, у встановленому законодавством порядку, шляхом направлення на його адресу судових повісток або опублікування оголошення на веб-сайті суду. Причини неявки суду невідомі. Заяв про відкладення розгляду справи від ОСОБА_3 не надходило.

За змістом ч.1 ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 ст. 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, враховуючи те, що відповідно до ст.268 КУпАП участь ОСОБА_1 у справі за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП не є обов`язковою, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності за наявними матеріалами справи.

Обставини вчинення даного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 6 від 27.12.2022року, який містить відомості щодо обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- копією письмового пояснення ОСОБА_1 , адресоване начальнику Олевського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Лещенко М. від 27.12.2022 року;

- розрахунком нарахування заборгованості по аліментах ОСОБА_1 № 23454 від 27.12.2022 року відповідно до якого розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 06.12.2010 року по 27.12.2022 року станом на 27.12.2022 року складає 177108,81 грн.;

- копією постанови виконавця відділу державної виконавчої служби Олевського районного управління юстиції Головенка М.В. про відкриття виконавчого провадження ВП № 24286027 від 09.02.2011 року;

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи диспозицію ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, суд дійшов висновку, що суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується, насамперед умисною формою вини, що у свою чергу передбачає обізнаність особи щодо обов`язку по сплаті аліментів та наявності існуючої заборгованості, за відсутності відповідних ознак притаманних кримінальному правопорушенню.

Докази, яким надано під час судового розгляду оцінку, узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, а тому вказують на наявність в діях останнього адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, оскільки, як вбачається з його письмових пояснень наданих начальнику Олевського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Лещенко М. від 27.12.2022 року, він дійсно був обізнаний про обов`язок сплачувати аліменти, а також і про існування заборгованості, проте жодних заходів на усунення відповідних наслідків не вживав.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.183-1 КУпАП, як несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ст.33 КУпАП, враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, його майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, у діях ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення ОСОБА_1 , крім того враховується його вік, особа правопорушника, характер вчиненого, ступінь його вини, майновий стан, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді суспільно корисних робіт, що буде згідно ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 183-1, ст.ст. 283, 284, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 ( сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н. Ю. Кононихіна