СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/730/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравець В.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бараболі В.І., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 461950 від 19.12.2022 р., 14.11.2022 р. о 09:30 у м. Києві по вул. Кільцева дорога, 22, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Iveco Daily, д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Mazda, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухалася в попутному напрямку, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.3 та п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 461951 від 19.12.2022 р., 14.11.2022 р. о 09:30 у м. Києві по вул. Кільцева дорога, 22, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Iveco Daily, д.н.з. НОМЕР_1 , та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем Mazda, д.н.з. НОМЕР_2 , не дочекавшись працівників поліції для оформлення матеріалів ДТП, місце пригоди залишив, чим порушив вимоги пп. «а» та пп. «д» п. 2.10 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що дізнався про ДТП лише у грудні 2022 р., коли йому зателефонували з роботи та повідомили, що він нібито причетний до ДТП. Однак, моменту зіткнення не відчув та не вважає, що саме він скоїв зіткнення з автомобілем Mazda, д.н.з. НОМЕР_2 .

Від захисника ОСОБА_1 - адвоката Бараболі В.І. надійшли заперечення, у яких він просить скасувати протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 461950 та № 461951 від 19.12.2022 р., посилаючись на те, що ОСОБА_1 рухався по Кільцевій дорозі у середній смузі, в потоці тримав досить безпечну дистанцію та інтервал з автомобілями, які їхали поруч і попереду, ОСОБА_1 перелаштувався у ліву смугу для здійснення лівого повороту. Автомобіль Mazda, д.н.з. НОМЕР_2 , перебував з правого боку, що зафіксовано на фото і у поясненнях, тому якби ОСОБА_1 здійснював перестроювання, то його автомобіль мав би зовсім інше положення відносно дорожньої розмітки та автомобіля Mazda, д.н.з. НОМЕР_2 . Крім цього, оскільки пошкодження в автомобілі Mazda, д.н.з. НОМЕР_2 , знаходяться з лівого боку (тильна частина корпусу дзеркала), що свідчить про неможливість пошкодження останнього автомобілем, яким керував ОСОБА_1 . Також зазначає, що автомобіль Iveco Daily, д.н.з. НОМЕР_1 , належить підприємству, де він працював та не закріплений за якимось водієм, щоразу на ньому їздять різні водій, тому на ньому містяться різні подряпини, але при огляді вказаного автомобіля не підтверджено наявність пошкоджень, характерних для даного ДТП. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не порушував ПДР, тому відсутні підстави для складання вказаних протоколів.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника - адвоката Бараболі В.І., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 10.3 та п. 13.1 ПДР, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Судом досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду справи, а саме:

- протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 461950 та № 461951 від 19.12.2022 р.;

- схема місця ДТП, яке сталося 14.11.2022 р.;

- рапорт від 14.11.2022 р. інспектора УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції;

-письмові пояснення від 14.11.2022 р. ОСОБА_2 , у яких остання зазначає, що рухалася своєю смугою в умовах затору, автомобіль, який був позаду її автомобіля, почав здійснювати маневр ліворуч зміни смуги руху, при якому не вибрав безпечної бокової дистанції та при зміщенні краєм причепу зачепив її автомобіль, після чого залишив місце ДТП, його номерний знак НОМЕР_3 , фото додається;

- письмові пояснення від 19.12.2022 р. ОСОБА_1 , у яких останній зазначає, що 14.11.2022 р. у період часу з 09:20 до 10:00 рухався на автомобілі Iveco Daily, д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на Жулянський міст зі сторони с. Крюківщина, на якому в той час був затор, рухаючи у бік метро «Академмістечко» перестроївся у ліву смугу для розвороту, після світлофору перед вул. Трублаїні з`їхав у ліву смугу для розвороту, після розвороту він заїхав на шино монтаж та перебував там близько 2 годин, будь-які поштовхи або дотики до автомобіля не відчув, а також ніхто не подавав звукового сигналу;

- протокол огляду транспортного засобу від 19.12.2022 р., згідно якого у автомобіля Iveco Daily, д.н.з. НОМЕР_1 , по всьому периметру кузова маються подряпини;

- письмові пояснення від 19.12.2022 р. ОСОБА_2 , у яких остання зазначає, що при огляді автомобіля Iveco, д.н.з. НОМЕР_1 , вона впізнала в ньому той автомобіль, який 14.11.2022 р. скоїв зіткнення з її автомобілем. Крім цього, після зіткнення 14.11.2022 р. її дочка, яка сиділа на передньому пасажирському сидінні відразу зробила фото автомобіля Iveco, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- копія фото роздруківки;

- заперечення від 19.01.2023 р. на протоколи про адміністративні правопорушення;

- копії фото роздруківок.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

За положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 р., п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Беручи до уваги наведене, суд, встановлюючи наявність адміністративних правопорушень в діях ОСОБА_1 та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підтверджень пояснень ОСОБА_1 , що він жодним чином не міг пошкодити автомобіль Mazda, д.н.з. НОМЕР_2 , в судовому засіданні не здобуто та матеріали справи не містять. Крім цього, суд зазначає, що у запереченнях від 19.01.2023 р., поясненнях, наданих у судовому засіданні та письмових поясненнях від 19.12.2022 р. ОСОБА_1 не заперечує факт, що саме він 14.11.2022 р. у період часу з 09:20 до 10:00 у м. Києві по вул. Кільцева дорога, керував автомобілем Iveco Daily, д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснював маневр перестроювання. Також, ОСОБА_2 при огляді автомобіля Iveco, д.н.з. НОМЕР_1 , впізнала вказаний автомобіль, що саме він пошкодив її автомобіль при обставинах, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 461950 від 19.12.2022 р., та надала фото автомобіля, який завдав механічних пошкоджень її автомобілю, номерний знак якого - д.н.з. НОМЕР_1 .

Суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника про скасування протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 461950 та № 461951 від 19.12.2022 р. з огляду на те, що у відповідності до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу. Таким чином, винесення постанови про скасування протоколів про адміністративне правопорушення не передбачено положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Зважаючи на завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення та мету адміністративного стягнення (ст. ст. 1 та 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення), беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд приходить до висновку про накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850,00 грн.).

Згідно пп. «а» та пп. «д» п. 2.10 ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність, за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Таким чином, об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні; обов`язковою ознакою складу даного правопорушення є суб`єктивна сторона, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

В свою чергу, матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки останній умислу покидати місце пригоди з метою уникнення відповідальності не мав, поїхав через те, що не відчув удару.

За відсутністю всіх обов`язкових елементів складу даного правопорушення, можливість притягнення особи до відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення виключається.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 23, 24, 27, 33, 40-1, 122-4, 124, 221, 245, 247, 251 - 252, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн., який підлягає сплаті за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Святош.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) -37993783, банк отримувача -Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) -899998, рахунок отримувача UA0026009, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Святошинський районний суд міста Києва ) судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя В.М. Кравець