Справа №333/4999/22
Провадження № 3/333/234/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Л.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , рядового, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 14.10.2022 року о 22 годині 37 хвилин, у м. Запоріжжі Оріхівське шосе 8, керував автомобілем ВАЗ 21104 держномер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат позитивний 1,24 промиле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, сповіщався належним чином, повісткою, направленою рекомендованим листом, які не отримані, повернуті з відміткою, адресат відсутній.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.
Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Враховуючи практику ЄСПЛ, вимоги ч.2 ст.268 КУпАП, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи та передбачених ст.38 КУпАП, строків накладення адміністративного стягнення, суд дійшов до висновку про можливість провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , враховуючи, що він був сповіщений про місце, час розгляду справи, участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, згідно ч.3 ст.268 КУпАП, не є обов`язковою.
Дослідивши матеріали, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, оскільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд прийшов до таких висновків виходячи з такого.

14.10.2022 р. о 23 год. 19 хв. був складений протокол серії ААД №390043, в якому зафіксоване вчинення ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП 14.10.2022 року о 22 год. 37 хв. в м. Запоріжжя по вул. Оріхівське шосе 8.

Огляд водія ОСОБА_1 проводився за допомогою «Alcotest Drager 6820» №ARНЕ-0225 14.10.2022 р. о 23 годині 04 хвилин. За результатами огляду результат складає 1,24 проміле (а.с.3).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів судом встановлено, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, за допомогою «Alcotest Drager 6820» тест №1717, результат огляду позитивний 1,24 проміле.

З наданого Управлінням патрульної поліції відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції на блок посту. В автомобілі перебували військові. В руках у пасажира поліцейський помічає слабоалкогольний напій, та зобов`язує його вилити. На вимогу працівників поліції надати документи, ОСОБА_1 зазначив, що не має водійського посвідчення. Працівниками поліції було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп?яніння. ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що водій та його пасажири вчиняють сварку із поліцейськими. Просять їх відпустити, оскільки їм необхідно забрати людей з ЖД вокзалу. Згодом ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Також вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Alcotest Drager 6820», результат огляду позитивний 1,24 проміле. ОСОБА_1 не оспорював вказаний результат та відмовився пройти огляд в медичній установі. ОСОБА_1 роз`яснено права. Останній відмовився надавати будь-які пояснення, від отримання протоколу відмовився.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо.

Відповідно до статті 266 Кодексу, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан сп`яніння проводиться на місті за допомогою технічного пристрою або лікарем закладу охорони здоров`я.

В даному випадку ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу за допомогою «Alcotest Drager 6820» тест №1717 результат підтвердив перебування його у стані алкогольного сп`яніння. На місці ОСОБА_1 з результатом погодився.

В діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Згідно довідки адмінпрактики УПП в Запорізькій області ОСОБА_1 повторності за ст. 130 КУпАп не має. Посвідчення водія не отримував.

Згідно з роз`ясненнями абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Таким чином, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка його не має, не може бути застосовано.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученного Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Таким чином, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції визначеної статті.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Керуючись ст.ст. 130, 276-284 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.
Роз`яснити, правопорушнику, що згідно із ст.ст. 307, 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцем знаходженням майна. У порядку примусового виконання з правопорушника стягуються: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Л.О. Варнавська