САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/15/23
Провадження №3/726/68/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2023 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 26.12.2022 року о 22 годині 34 хвилин водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Хотинській, 49 у м. Чернівці у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено із відеозапису із нагрудного відео реєстратора працівників поліції, ОСОБА_1 було зупинено по вул. Хотинській, 49 у м. Чернівці. Причиною зупинки, зі слів працівників поліції, стало те, що у них існуює підозра вважати, що водій причетний до вчинення адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, обґрунтовуючи таку підозру тим, що ОСОБА_1 раніше вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водій пояснив, що його не було притягнуто до адміністративної відповідальності, а провадження у справі щодо нього було закрито. Незважаючи на це, працівники поліції вказали, що ОСОБА_1 необхідно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. При цьому полісмени не встановлювали у поведінці водія будь-яких ознак сп`яніння.

Таким чином, причиною для зупинки транспортного засобу та подальшого направлення водія на огляд з метою виявлення його перебування у стані сп`яніння, стало виключно те, що раніше, стосовно ОСОБА_1 здійснювалось провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що працівники поліції дізнались із закритої бази даних, відомості із якої, без будь яких на те підстав, були перевірені працівником поліції в ході руху поліцейського автомобіля за транспортним засобом ««BMW Х5», д.н.з. НОМЕР_1 .

Разом з тим, свобода пересування є конституційним правом кожної людини, котра законно перебуває на території України (ст. 33 Конституції України), тому зупинка автомобіля повинна відбуватись на підставах та в порядку, передбачених Законом України «Про національну поліцію» та ПДР України.

Варто зауважити, що у відповідності до ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію»: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту. Наведений вище перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним. Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

Сьомий апеляційний адміністративний суд, у справі № 136/651/21, а також Чернівецький апеляційний суд у справі 718/1824/22, висновки яких узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17, звернули увагу на те, що працівники поліції не можуть свавільно переслідувати та зупиняти кожну особу, щодо якої в інформаційних базах даних зазначені відомості про попереднє її притягнення до адміністративної чи іншої відповідальності.

Вимоги ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» передбачає право поліцейського зупиняти виключно ті автомобілі, які по оперативній інформації причетні до скоєння правопорушень.

Натомість встановлено, що переслідування та зупинка ОСОБА_1 відбулися через те, що у інтегрованій інформаційно-пошуковій системі Міністерства внутрішніх справ України наявна інформація про те, що стосовно останнього було складено протокол у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Натомість із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Варто звернути увагу на те, що Європейським судом з прав людини, у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», сформульована доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree).

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»).

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення.

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро протии Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не були б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

У справі №664/506/16-к ККС констатував стосовно визнання доказу недопустимим за правилом «плодів отруйного дерева», що у рішенні суду має бути чітко доведено похідний характер інформації, яка стала фактичною підставою для проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, від дій, якими були істотно порушені певні процедури, а як наслідок і право людини.

Окрім того, згідно позиції КАС ВС, викладеній у постанові від 15.03.2019 за № 686/11314/17 (К/9901/15541/18), оскільки були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб, посвідчення водія, або проведення будь-яких інших дій стосовно водія є неправомірними.

Таким чином, не доведеним є законність підстав для зупинки транспортного засобу, що тягне за собою незаконність проведення усіх подальших процесуальних дій.

Окрім того, відповідно до п. 7-12, 15, 22 розідлу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції№ 1452/735 від 09.11.2015 року затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Із дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції не тільки не висловили підозру про наявність у поведінці водія ознак алкогольного сп`яніння, а й навіть не встановлювали такі ознаки, вказавши при цьому, що водію необхідно пройти огляд у зв`язку із тим, що існують причини вважати, що він може перебувати у стані сп`яніння, пов`язуючи це виключно із фактом попереднього складання щодо особи адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130.

Окрім того, згідно ст. 266 КУпАП,особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Разом із тим, як це вбачається із відеозапису, працівники поліції не тільки не відсторонили водія він керування транспортним засобом, а ще й, після його погодження на проходження огляду на стан сп`яніння, попросили його відїхати із проїзної частини дороги та припаркувати транспортний засіб на узбіччі.

У подальшому, прибувши до закладу охорони здоровя, ОСОБА_1 було висловлено також, що окрім огляду на стан алкогольного сп`яніння, йому також потрібно пройти огляд і на визначення стану наркотичного сп`яніння, хоч до цього, працівники поліції не вбачали у його поведінці ознак перебування у такому стані.

Відповідно до вимог вказаної інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зразок Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції міститься у додатку № 3 до вказаної Інструкції.

Як зазначено у вказаному акті, у разі використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі, вказується час обстеження, назва спеціального технічного засобу, за наявності його номер, дата останньої повірки, результат обстеження. При цьому після проведення освідчення на стан спяніння за допомогою технічних засобів, через 20 хвилин проводиться повторне обстеження.

Із дослідженого судом відеозапису нагрудного відеореєстратора працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 , в порушення вказаних вимог, пройшов освідчення на стан алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу тільки один раз, після чого, було складено відповідний акт, на підставі якого, у свою чергу, було видано висновок № 2453 від 26.12.2022 року, згідно якого, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, вказаний висновок не може слугувати належним, допустимим та достовірним доказом у справі, внаслідок порушення вимог вказаної Інструкції, при його складанні.

Відповідно до п. 22 родзілу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Дослідивши зібрані у справі докази, судом не встановлено будь-яких правових підстав для зупинки транспортного засобу та обставин, якими б обґрунтовувалась необхідність проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, оскільки працівники поліції не виявили у його поведінці ознак таких видів сп`яніння. Окрім того, у порушення вимог ст. 266 КУпАП, полісмени не тільки не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а і змусили останнього здійснити рух на ньому. Судом також може бути констатовано порушення процедури огляду особи на стан сп`яніння, що, як окремо, так і в сукупності із іншими встановленими обставинами, призводить до недійсності його результатів.

Враховуючи викладене, порушення працівниками поліції вимг інструкції, з метою недопущення можливості необґрунтованого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, 130, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України наказу № 1452/735 від 09.11.2015 року Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяС. В. Мілінчук