ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/686/23
провадження № 3/753/1007/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2023 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Осіпенко Л.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов зі Дарницького УП ГУНП у м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

03.01.2023 року близько 20.00год., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_2 в ході якого ображав останню нецензурною лайкою, виганяв з квартири, чим завдав психологічного болю, чим вчинив домашнє насильство психологічного та економічного характеру, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП не визнав, пояснив, що він нікого не виганяв, повідомив свою колишню дружину ОСОБА_2 що буде змінювати замки, а зайві речі виставить в коридор на що вона почала йому відмовляти та ставити свої умови чим викликала у нього епілептичний приступ, оскільки йому не можна нервувати.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП також підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №495802 від 03.01.2023 року, поясненнями ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні пояснила, що 03.01.2023 вона перебувала в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 коли прийшов ОСОБА_1 та почав питати її коли вона покине його квартиру на що вона пояснила, що на даний час це не можливо, оскільки їй потрібно орендувати квартиру, однак ОСОБА_1 в присутності їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 почав кричати на неї використовуючи нецензурну лайку та повідомив, що у неї є час до 06.01.2023 зібрати свої речі та виїхати з квартири. Частково поясненнями самого ОСОБА_1 , який зазначив те, що мав на меті змінити замки від квартири та виставити зайві речі, тобто речі ОСОБА_2 , в коридор будинку.

Суддя критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв домашнього насильства відносно ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру

Так, з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 03.01.2023 у ОСОБА_1 виник конфлікт зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 в ході якого, він вчинив над нею психологічне насильство, яке проявилось в тому, що він, в присутності їхньої малолітньої дитини, кричав та висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. Підстав ставити під сумнів пояснення ОСОБА_2 у судді не вбачається.

Крім того, ОСОБА_1 не заперечує те, що збирався змінити замки квартири та виставити речі ОСОБА_2 в коридор будинку, що очевидно є проявом економічного насильства.

Співробітниками поліції обґрунтовано зазначено, що такі дії ОСОБА_1 завдали психологічного болю ОСОБА_2 , оскільки крики та лайка в ході конфлікту між ними в присутності їхньої малолітньої дитини, побоювання залишитись без житла та речей об`єктивно могли викликати психологічний біль у ОСОБА_2 .

Доводи ОСОБА_1 про те, що дії ОСОБА_2 викликали у нього епілептичний припадок суддя не бере до уваги, оскільки вказане не підтверджене належними доказами та за своєю суттю не спростовує встановлених в судовому засіданні обставин, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена повністю, а дії вчинені ним кваліфіковані вірно.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність відповідно до ст.35 КУпАП, суддя не вбачає.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, відношення правопорушника до скоєного, суддя вважає, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу, яке є необхідним і достатнім для його виправлення.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-35, 40-1, ч.1 173-2, ст.ст.247, 279, 283-285 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривні 80 копійок.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Осіпенко