Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Москалик Т.В., захисників - адвокатів Власик В.Я., Дупака В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн..

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Заперечує факт вчинення протиправних дій стосовно колишньої дружини, яка була ініціатором конфлікту. Наголошує, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували наявність в його діях складу інкримінованого правопорушення, а тому його необґрунтовано було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши

______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 570/4376/22 Суддя в суді І інстанції Таргоній М.В.

Провадження № 33/4815/147/23 Суддя в апеляційній інстанції Шимків С.С.

учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, з метою допущення останнього до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про його задоволення.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням

(проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №101991 від 25 жовтня 2022 року вбачається, що 16 жовтня 2022 року близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_1 за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , під час конфлікту зі своєю дружиною ОСОБА_2 , ображав її, голосно кричав, висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Разом з цим, на переконання апеляційного суду, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

У справі міститься письмове пояснення ОСОБА_2 від 16.10.2022 року, в якому вона зазначає, що 16.10.2022 р близько 10 год. її колишній чоловік ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство під час конфлікту, який виник на побутовому підґрунті через їх дітей. У ході конфлікту, ОСОБА_1 на підвищених тонах розмовляв з нею, агресивно поводився стосовно неї, викручував руки, погрожував та нецензурною лайкою висловлювати в її бік.

Пояснила, що на даний момент вони розлучені, але проживають в одному будинку, з якого колишній чоловік її виганяє.

Натомість, у своїх письмових поясненнях від 25.10.2022 року, ОСОБА_1 зазначив, що ранком 16.10.2022 року його колишня дружина ОСОБА_2 близько 10:30 спустилася з другого поверху будинку на перший поверх до нього в кімнату, де перебували їх діти та почала кричати та провокувати його на сварку. При цьому, вона виражалася нецензурними словами. Він попросив її не кричати та вийти з його кімнати, після чого вона нанесла йому гострим предметом удар в груди. Даний факт зафіксований в поліції та відкрите кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 ..

Таким чином, доказова база, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, ґрунтується лише на письмових поясненнях ОСОБА_2 про обставини вчинення домашнього насильства, які ОСОБА_1 заперечуються.

Свідків подій та обставин, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не було.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сукупність наведених обставин свідчить про відсутність в матеріалах справи переконливих доказів, що доводять вину ОСОБА_1 , висновки місцевого суду фактично ґрунтуються на письмових поясненнях ОСОБА_2 , які на думку апеляційного суду «поза розумним сумнівом» не свідчать про винуватість останнього, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу інкримінованого правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2022 року скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.