Номер провадження 3/521/1892/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Федоренко Т.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ч.1 ст.184-3,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.11.2022 року серії ОД №019092 28.11.2022 року приблизно о 22:28 годин за адресою: м.Одеса, вул. М.Малиновського, 27, гр. ОСОБА_1 незаконно використовував ознаки належності до Національної поліції, а саме елементи однострою, бушлат поліції, погони майора поліції та шеврони національної поліції. Чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184-3 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 28.11.2022 року серії ОД №019091 28.11.2022 року о 21:35 годин гр. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці в під`їзді будинку АДРЕСА_3 висловлювався нецензурною лайкою в присутності інших громадян, чим поруши громадський порядок та спокій громадян та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні 24.01.2023 року ОСОБА_1 провину не визнав, пояснив, що він колишній працівник Національної поліції України, наразі перебуває на пенсії, елементи однострою поліцейського були отримані ним на законних підставах за власні кошти під час роботи в органах Національної поліції, після виходу на пенсію залишились у нього, він є пенсіонером Національної поліції України та має право на свою форму, яка у нього залишилася після служби. Також зазначив, що між ним та сусідом давні неприязні стосунки та постійно виникають конфлікти, 28.11.2022 року знову виник конфлікт, в наслідок якого відбулась бійка, його було побито, вибито зуби, тому він хотів з`ясувати питання з сусідом, а той викликав поліцію. В подальшому в судове засідання не прибув.

На підставі ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, по справах, що розглядаються одночасно одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки адміністративні протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень, що пов`язані однією обставиною та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення підлягають об`єднанню в одне провадження.

Матеріали справ про адміністративні правопорушення за протоколом серії ОД №019092 від 28.11.2022 року (справа №521/19509/22, провадження №3/521/1892/23) та протоколом серії ОД №019091 від 28.11.2022 року (справа №521/19512/22, провадження №3/521/1893/23) відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 та ч.1 ст.184-3 КУпАП, слід об`єднати в одне провадження, об`єднаній справі присвоїти № 521/19509/22, провадження №3/521/1892/23.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суду надано пенсійне посвідчення ОСОБА_1 , відповідно до якого він має пенсію за вислугу років Національної поліції України.

Згідно диспозиції ч.1 ст.184-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за незаконне використання фізичною особою ознак належності до Національної поліції України за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, або незаконне використання фізичною особою на транспортному засобі найменування Національної поліції України чи похідних від нього, у тому числі викладених іноземною мовою

За наведених обставин суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_1 є колишнім працівником Національної поліції України, на час розгляду справи є пінсіонером за вислугою років за час служби у Національній поліції України, під час служби отримав однострій - форму поліцейського, тому не доведено саме незаконне використання фізичною особою ознак належності до Національної поліції України, передбаченого ч. 1ст. 184-3 КУпАП.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 28.11.2023 року виник конфлікт між ОСОБА_3 та сусідом, в наслідок якого відбулась бійка між останніми.

Згідно диспозиції ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Хоча законодавство України не містить чіткого визначення поняття громадського порядку, однак безперечним є те, що він полягає у таких обумовлених потребами суспільства врегульованих правовими та іншими соціальними нормами умовах, які мають на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, створення нормальних, максимально сприятливих умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП є місце вчинення, а саме - громадське місце. Під громадським місцем необхідно розуміти загальнодоступні місця, зокрема вулиці, сквери, парки, ринки, дворові території, частини будь-якої будівлі, споруди, які доступні або відкриті для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.

Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі як прямого так і непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Судом встановлено, що конфлікт між ОСОБА_1 та сусідом, виник на грунті особистих неприязних стосунків та дії ОСОБА_1 не були направлені саме на порушення громадського порядку.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України 22.12.2006 N10 "Про судову практику в справах про хуліганство", дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК ( 2341-14 ), що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

А отже, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені саме дрібного хуліганства не доведена. Окрім протоколів суду не надано будь-яких інших доказів щодо доведенності вини ОСОБА_1 .

У відповідності до практики ЄСПЛ, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні дані, які б свідчили про те, що 28.11.2022 р. мали місце дії ОСОБА_1 , спрямовані на порушення громадського порядку та спокою громадян з хуліганських мотивів, тому суд приходить до висновку про недоведеність, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173, 283, 274, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали справ про адміністративні правопорушення за протоколом серії ОД №019092 від 28.11.2022 року (справа №521/19509/22, провадження №3/521/1892/23) та протоколом серії ОД №019091 від 28.11.2022 року (справа №521/19512/22, провадження №3/521/1893/23) відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173 та ч.1 ст.184-3 КУпАП об`єднати в одне провадження, об`єднаній справі присвоїти № 521/19509/22, провадження №3/521/1892/23.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 та ч.1 ст.184-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.І. Федоренко