КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2023 року

м. Київ

справа №757/26162/22-п

провадження № 33/824/386/2023

Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року у складі судді Шапутько С.В. про визнання ОСОБА_1 виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, застосування до неї адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців та стягнення на користь держави судового збору у розмірі 496,20 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з указаною постановою, 07 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Безпосередньо в апеляційній скарзі, а також в окремому клопотанні ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та в обґрунтування причин пропуску такого строку зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови видано їй лише 21 листопада 2022 року, після подання нею 15 липня 2022 року заяви про надання копії постанови, вказану постанову зареєстровано та оприлюднено в ЄДРСР лише 22 листопада 2022 року, у зв`язку з чим було порушено її право на оскарження.

Уважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущено нею з поважних причин, а саме: несвоєчасне виготовлення судом та видача оскаржуваної постанови; лунання повітряних тривог, стабілізаційні та аварійні відключення світла в м. Києві; необхідність якісної підготовки апеляційної скарги, що вимагало досить тривалого часу.

Перевіривши доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути з огляду на наступне.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 10 діб з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляла клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зважаючи на викладене, строк на апеляційне оскарження відраховується з дати винесення постанови та може бути поновлений судом виключно у разі наявності поважних причин пропуску такого строку, обґрунтовано наведених апелянтом.

Враховуючи, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята 15 листопада 2022 року, останнім днем подання апеляційної скарги було 25 листопада 2022 року. Разом з тим, з апеляційною скаргою скаржник звернувся лише 07 грудня 2022 року.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року «Пономарьов проти України» зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі сплином значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушувати принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була присутньою у судовому засіданні 15 листопада 2022 року. Вказана обставина свідчить про те, що остання достовірно знала про те, що у справі про притягнення їїдо адміністративної відповідальності відбувся судовий розгляд, приймала у судовому засіданні безпосередню участь та була обізнана про результат розгляду справи ще 15 листопада 2022 року.

Як зазначає у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 , заява про надання копії оскаржуваної постанови її адвокатом була подана 15 листопада 2022 року, копія постанови отримана 21 листопада 2022 року, тобто у період встановленого законом строку на апеляційне оскарження. Проте, з апеляційною скаргою остання звернулася лише 07 грудня 2022 року вже по закінченню 10 днів на апеляційне оскарження, як від дати ухвалення судового рішення, так і від дати його отримання.

Посилання апелянта на те, що текст постанови суду першої інстанції в ЄДРСР було оприлюднено лише 22 листопада 2022 року, як на підставу для поновлення строку на оскарження, є неспроможними з огляду на те, що дата надіслання судом та оприлюднення у ЄДРСР тексту судового рішення не пов`язана ані з датою набрання рішенням законної сили, ані з датою, від якої відраховується строк на апеляційне оскарження, а отже не може вважатися поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Аргументи щодо введення воєнного стану на території України, лунання тривог та відключення електроенергії не можуть слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме ці обставини завадили апелянту вчасно подати апеляційну скаргу.

Доводи ОСОБА_1 щодо необхідності якісної підготовки апеляційної скарги, що вимагало досить тривалого часу, є неспроможними з огляду на встановлення законом єдиного для всіх учасників справи 10-денного строку на оскарження постанови суду першої інстанції та наявності у осіб права на правову допомогу кваліфікованого адвоката.

Отже, ОСОБА_1 знала про результат розгляду її справи ще 15 листопада 2022 року, тобто в день прийняття оскаржуваної постанови, копію постанови отримала 21 листопада 2022 року, проте апеляційну скаргу подала лише 07 грудня 2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Про жодні об`єктивні та поважні причини, які б завадили ОСОБА_1 самостійно або за допомогою кваліфікованого захисника підготувати та подати апеляційну скаргу вчасно, в апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, за обставин, коли апеляційну скаргу подано поза межами встановленого статтею 294 КУпАП строку та не зазначено жодних поважних причин пропуску такого строку, у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року - вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Кравець