КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №369/8597/22 Головуючий у суді І інстанції ОмельченкоМ.М.
Провадження № 33/824/267/2023 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 лютого 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ігнатченко Н.В., при секретарі - Череп Я.А., за участі осіб, які з`явилися у судове засідання: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Харченка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали справи про адміністративне правопорушенняза апеляційною скаргою адвоката Харченка Сергія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 1 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за частиною 1 статті130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061943 від 4 вересня 2022 року водій ОСОБА_1 4 вересня 2022 року о 01 год. 30 хв.по вул. Леонтовича,22в с. Чайки Бучанського районуКиївській області керував транспортним засобом «Peugeot 2008», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер» № 0275, результат огляду позитивний істановить 2,08 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 1 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Ухвалюючи зазначену постанову, місцевий суд надав оцінку поясненням ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем «Peugeot2008», д.н.з. НОМЕР_2 , і щодо порушення порядку проведеного огляду на виявлення ознак стану сп`яніння, спростувавши дані пояснення матеріалами відео з нагрудної камери патрульного, при відтворенні якого з`ясовано, що сам ОСОБА_1 дає ствердну відповідь щодо свого водіння, після чого проходить огляд, погоджується з його результатами та присутній при складенні протоколу, а огляд водія зафіксовано у відповідному акті, і після складення протоколу ОСОБА_1 видано направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Спростувавши всі сумніви, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot2008», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння за обставин, встановлених у протоколі, підтверджена в повному обсязі, тому зробив висновок про доцільність накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, адвокат Харченко С.В. подав апеляційну скаргу та просить скасувати оскаржувану постанову, апровадження в справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не дослідив та не надав неналежної оцінки доказам та обставинам справи, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, також суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. При цьому адвокат,не оспорюючи факт знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, категорично заперечує факт керування ним транспортним засобом та зупинення йогопрацівниками поліції саме за порушення ПДР. Крім того, зміст протоколу не відповідає вимогам, що передбачені ст. 256 КУпАП, а саме працівники поліції під час складання протоколу не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки; акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не містить дати та часу, містить безальтернативне твердження про згоду з результатами огляду на стан сп`яніння; протокол містить незрозумілі скорочення «ТЗ», а також складено нерозбірливо, пояснення свідка написано під диктовку працівника поліції, тому вони не відповідають фактичним обставинам. Алкотестер не може бути доказом, оскільки відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення газоаналізатор «Drager Alkotester 7510» не містить оцінки відповідності та державної реєстрації та відповідно до Наказу МОЗ України від 10.02.2010 року №95, строк дії свідоцтва приладу «Drager Alkotester 7510» про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року вичерпаний 10.02.2015 року. Отже огляд водія проводився за допомогою приладу, який не відноситься до числа дозволених на території України, а тому його результат є недійсним, при цьому встановлений рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 не перевищував допустимої норми. Вказує, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини ОСОБА_1 . Також, останнього не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дії поліцейського з оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Харченко С.В. апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримали, просили задовольнити скаргу та скасувати постанову суду як незаконну.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката, вивчивши матеріали справи, апеляційну скаргу і обставини викладені в ній, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування - відсутні, а апеляційна скарга такою, що не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змірмо ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають до з`ясування питання чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з нормами КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалив постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, що підтверджується дослідженими доказами та ґрунтується на вимогах закону.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061943 від 4 вересня 2022 року водій ОСОБА_1 4 вересня 2022 року о 01 год. 30 хв.по вул. Леонтовича,22в с. Чайки Бучанського районуКиївській області керував транспортним засобом «Peugeot 2008», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер» № 0275, результат огляду позитивний істановить 2,08 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто в протоколі зазначено всі обставини та пункт ПДР,які ОСОБА_1 порушив.

Твердження апелянта щодо не керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час і місці спростовується зібраними матеріалами протоколу та даними з бодікамери поліцейських.

Зауваження апелянта про те, що протокол містить незрозумілі скорочення «ТЗ», а також складено нерозбірливо, не знайшли свого підтвердження при вивченні матеріалів адміністративного протоколу та ознайомленні з текстом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061943 від 4 вересня 2022 року відносно водія ОСОБА_1 , оскільки такі скорення відсутні, нерозбірливим в протоколі є лише заповнення в строчці «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення___» (а.с. 1), що не виправдовує ОСОБА_1 в скоєному ним правопорушенні за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також ст.62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення,при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Окрім цього, відеозаписом із нагрудної бодікамери інспектора зафіксовано обставини викладені в протоколі, які є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху (див. постанову КАС ВС у справі № 678/991/17 від 15.11.2018 р.).

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Реалізувавши своє право володіти та керувати автомобілем, ОСОБА_1 тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Оскаржуючи постанову суду першої інстанції,захисник ОСОБА_1 - адвокатХарченко С.В. вказував на те, що працівники поліції під час складання протоколу не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки; акт огляду на стан сп`яніння не містить дати та часу; водночас містить безальтернативне твердження про згоду з результатами огляду на стан сп`яніння. Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини ОСОБА_1 .

Апеляційний суд не погоджується з наданими доводами, виходячи з такого.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 061943 від 4 вересня 2022 року підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав.

Доводи апеляційної скарги в частині нероз`яснення прав ОСОБА_1 також є не обґрунтованими, поскільки в межах апеляційного провадження приймає участь захисник, відатк усі права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі і ті, які, на думку захисника не були дотримані, були в повній мірі поновленні апеляційним судом в ході розгляду справи, де в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник пояснили, що права та обов`язки їм відомі і зрозумілі.

З метою реалізації наданих ОСОБА_1 та його захиснику правсудом надана можливість останнім давати пояснення, подавати докази, висловлювати свою думку щодо усіх обставин справи, в результаті чого вони надали пояснення та вказали суду апеляційної інстанції, що будь-яких доповнень та зауважень в них немає.

Відповідно до акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного поліцейським взводу № 2 роти № 1 БПП в с.Чайки УПП у Київській облсті ДПП ст. с-нт поліції Мар`ясич А.П. вказані виявлені ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук (а.с. 3).

Огляд ОСОБА_1 проводився на місці зупинки транспортного засобу 4 версня 2022 року о 01 год.57 хв. за допомогою «Alcotest 7510», що підтверджується тестом № 547, результат огляду 2,08% проміле. З результатами якого погодився ОСОБА_1 (а.с.2).

З наданого суду відеозапису з нагрудних камер вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд та отримав результати, незгоду з ними не висловлював.

Також з матеріалів адмінпротоколу встановлено, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування автомобілем, про що вказано в тексті розписки власниці автомобіля «Peugeot 2008», д.н.з. НОМЕР_2 (яким керував ОСОБА_1 ) ОСОБА_5 від 4 вересня 2022 року, де вона зазначає, що «залишає автомобіль за місцем зупинки та зобов`язується не передавати керування вищезазначеним ТЗ ОСОБА_1 до повного його витверезіння» (а.с. 6).

Доводи захисника в тій частині, що зміст протоколу не відповідає вимогам ст. 263 КУпАП та щодо порушення поліцейськими порядку огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 7 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 6 листопада 2015 року.

Також, адвокат Харченко С.В. посилався на те, що працівниками поліції у встановленому законом порядку не було направлено ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 під час проходження огляду на стан сп`яніння погоджувався із результатом огляду, відповідно у працівників поліції не було обов`язку щодо направлення особи до медичного закладу.

Посилання апеляційної скарги адвоката Харченка С.В. нате, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння автомобілем не керував, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Так, судом першої інстанції було встановлено та із долученого до матеріалів справи відео вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки не заперечував факт керування транспортним засобом, і як було встановлено в ході складання протоколу перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 упорушенні п. 2.9 а ПДР Україниза обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами викладеними вище, які отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Протокол підписаний особою, яка його склала.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер», результат склав 2,08 % проміле.

Зауваження апелянта про те, що результат алкотестера не може бути доказом, оскільки відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення газоаналізатор «DragerAlkotester7510» не містить оцінки відповідності та державної реєстрації та відповідно до Наказу МОЗ України від 10.02.2010 року № 95, строк дії свідоцтва приладу «Drager Alkotester7510» про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року, вичерпаний 10.02.2015 року, тому апелянт вважає, що огляд водія проводився за допомогою приладу,який не відноситься до числа дозволених на території України і його результат є недійсним, спростовується наступним.

Так, приладом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, окрім інших, є газоаналізатор Drager Alcotest. Вказаний прилад зареєстрований в Україні відповідно до Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, що затверджений постановою КМУ від 09.11.2004 № 1497(свідоцтво про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10.02.2010, строк дії до 10.02.2015).

Як роз`яснює ДП «Український медичний центр сертифікації», включення «Драгер «Алкотест 6810» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення у експлуатацію (початок використання), закінчення ж строку дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію. Таким чином, використання газоаналізаторів DragerAlcotest6810, які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію протягом строку дії свідоцтва та знаходження цих приладів у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 по 10.02.2015, є законним.

Відповідно до наказу МОЗ України від 10 лютого 2017 № 122 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitroв обіг, форми повідомлень, переліку відомостей, які зберігаються в ньому, та режиму доступу до них», Держлікслужба здійснює ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики invitroв обіг (далі - Реєстр осіб). У вказаному Реєстрі, який є у публічному доступі, міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема газоаналізатор «Drager Alcotest6820», код за каталогом: 83 22 660, декларація про відповідність медичних виробів від 20 лютого 2019 (версія 03). Сертифікат відповідності № UA.TR.039.645 від 18 лютого 2019 (Перше видання: 08.06.2018). Дійcний до 07 червня 2023 року. Виданий ДП «Український медичний центр сертифікації» (номер призначеного органу № UA.TR.039).

Отже, газоаналізатори «Drager Alcotest», внесені до Держреєстру засобів вимірювальної техніки України зі строком дії до 7 червня 2023 року.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1324-VIIвід 05.06.2014 року міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 і становить 1 рік.

У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Згідно даних роздруківки з приладу Drager (а.с. 2) останнє градуювання приладу проводилось 28 квітня 2022 року. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 4 вересня 2022 року, тобто в межах дванадцятимісячного строку калібрування приладу.

Відхиляючи дані доводи, апеляційний суд враховує, що із відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві, що здійснювали 4 вересня 2022 року оформлення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 , вбачається, що огляд останнього на стан сп`яніння проведено за згодою останнього із застосуванням приладу «Драгер».

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що в Україні на законодавчому рівні допустимий рівень алкоголю в крові взагалі не передбачений, тому в даному випадку підлягають застосування норми міжнародного права в галузі дорожнього руху.

Так, статтею 8 пунктом 5 Конвенції про дорожній рух Відень, 8 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 р. зазначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а і у відповідних випадках -у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень утримання алкоголя у крові у відповідності з національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Тобто мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря яке видихається, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі що видихається 0,25 %.

Крім цього, відповідно п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 р. № 1452/735 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Тому, з урахуванням визначеної технічною документацією похибки вимірювання приладу Drager Alcotest7510 та вимог п. 7 розділу ІІ Інструкції результат тесту, який був проведений 4 вересня 2022 року та дорівнював 2.08 % дає достатні підстави для встановлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи роздруківки з приладу Drager Alcotest 7510 № ARBL 0275 тест був проведений 4 вересня 2022 рокуо 01 год. 57 хв. при температурі +17,0 °C,результат тесту - 2,08 %.

У зв`язку з цим, апеляційний суд приходить до висновку, що наявність у повітрі, що видихається вмісту алкоголю рівному 2,08 % є станом алкогольного сп`яніння і відповідно у суду першої інстанції були всі підстави для притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України декларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Уповноважені підрозділи органів Національної поліції наділені владними управлінськими функціями, та вжиття відповідних заходів, а тому оскарження їх дій та прийнятих ними рішень носить публічно-правовий характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку визначеному КАС України.

Відповідно до положень статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, та письмових поясненнях, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 1 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Харченка Сергія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 1 листопада 2022 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київськогоапеляційного суду Н.В.Ігнатченко