Справа № 366/469/23
Провадження № 3/366/397/23

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2023 року смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П.,
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши в закритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И Л А:

21.02.2023 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали зазначеної справи про адміністративне правопорушення.
Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії КИІ № 181 від 19.02.2023 року:
19.02.2023 року близько 00 год. 30 хв., військовослужбовець ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, на території Київської області вжив алкогольні напої та виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19.02.2023 року (2,24 проміле), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення він визнає та щиро розкаюється. Він вжив алкоголь через нервовий стрес, оскільки знаходився у зоні активних бойових дій, де втратив багато своїх побратимів. Вирішив таким чином заспокоїтись. До адміністративної відповідальності притягується вперше. Внаслідок вчинення правопорушення ніяких наслідків нікому не було спричинено. Зобов`язався, що у разі обмеження відносно нього усним зауваженням, подібних правопорушень він вчиняти не буде. Просив його суворо не карати.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення».

Згідно приписів с. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

З урахуванням наявних у справі доказів, наданих в судовому засіданні пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також відсутність у справі відомостей, які б спростовували наданні ОСОБА_1 пояснення щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи судову практику ЄСПЛ, зокрема принципу справедливого розгляду справ про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП., а саме виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду.
Його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії КИІ № 181 від 19.02.2023 року;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою приладу «Алконт-М» № 00224 від 19.02.2023 року.
Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали його адміністративну відповідальність.
Обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , суддею визнано щире розкаяння винного.
Обставин, які обтяжують відповідальність судом не встановлено.
Суддею встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення військових адміністративних правопорушень притягається вперше, відомостей, які б це спростовували, матеріали справи не містять, він є особою, яка в період дії в Україні воєнного стану виконує завдання щодо захисту державного суверенітету та недоторканості території України, ризикує власним життям і здоров`ям, усвідомлює небезпеку, яку становить рід виконуваних їм завдань, майже не має ніякого часу для відпочинку, що тягне за собою сильний стрес для нервової системи людини. Також суддя враховує, що правдивість наданих ОСОБА_1 пояснень в судовому засіданні не викликає сумнівів. Доказів, які б спростовували ці пояснення матеріали справи не містять. Негативні наслідки вчиненням цього адміністративного правопорушення відсутні.
З огляду на зазначене, суддя приходить до переконання, що накладення стягнення у цьому випадку буде несправедливим по відношенню до ОСОБА_1 .
Суддя враховує його зобов`язання щодо недопущення в подальшому вчинення подібних адміністративних правопорушень. У разі повторного притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення подібного адміністративного правопорушення, зазначена обставина буде прийматись до уваги.
Разом з цим суддя, з точки зору закону вбачає в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, однак його наслідки в цьому випадку є малозначними.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про застосування до ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 22, 172-20, 245, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, та в силу ст.22 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись відносно нього усним зауваженням.
Провадження у справі закрити.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області

Суддя Н.П. Слободян