Справа № 562/671/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2023 року Суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Саган Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого,

за ч.2 ст.187 КУпАП,

в с т а н о в и в:

28 лютого 2023 року на розгляд Здолбунівського районного суду Рівненської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 487274 від 24 лютого 2023 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення не може бути прийнята до провадження і підлягає поверненню для дооформлення з наступних підстав.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

За змістом статті 254 КУпАП основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу. Протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі (ст.251 КУпАП).

Згідно з ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 487274 від 24 лютого 2023 року зазначено, що 23 лютого 2023 року о 23 год. 40 хв. ОСОБА_1 був відсутній за адресою: АДРЕСА_2 , чим повторно протягом року порушив встановлені щодо нього обмеження адміністративного нагляду.

Однак, як вбачається з ухвали Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_1 продовжено адміністративний нагляд строком на шість місяців із забороною виходити з будинку за місцем проживання у АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів, на підстві чого ОСОБА_1 зобов`язаний був знаходитись 23 лютого 2023 року о 23 год. 40 хв. за адресою: м.ЗдолбунівРівненської області, вул.Паненська, 10.

За приписами ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено застосування судами України практики ЄСПЛ як джерела права.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Виявлені розбіжності позбавляють суд можливості всебічно і повно з`ясувати обставини справи та вирішити справу у точній відповідності із законом, що є підставою для повернення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 для належного оформлення.

При доопрацюванні матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно усунути вищенаведені недоліки з урахуванням вимог ст.38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.7, 221, 256, 278, 280, 283 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.187 КУпАП - повернути відділенню поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області для доопрацювання та належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

С у д д я