КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/331/2023
Головуючий в суді першої інстанції: Ключник А.С.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням цифрового засобу зв`язку програмного забезпечення «Viber» апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 03 листопада 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю захисника Васильєва В.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 03 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 04 вересня 2022 року о 10 год. 53 хв., по вул. Зодчих, у м. Києві, керував транспортним засобом «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння був проведений у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, результат позитивний - 0.44 ‰, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 03 листопада 2022 року та закрити провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначає, в матеріалах справи відсутні докази зупинки автомобіля, та відсутня відеофіксація, з якої вбачалося б, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, після того як побачили ознаки алкогольного сп`яніння, що не відповідає порядку дій, передбачених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 вважає, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є неналежним та недопустимим доказом, оскільки не є безперервною відеозйомкою, а є сукупністю окремих нарізок.

ОСОБА_1 стверджує на недопустимості та неналежності доказів, наявних в матеріалах справи, оскільки вони отримані з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція) та Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення (далі - Порядок).

Вважає, що зазначені обставини та докази наявні в матеріалах справи не давали суду першої інстанції підстав зробити висновок про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення захисника Васильєва В.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд вважає що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Оскаржуючи судове рішення, ОСОБА_1 зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ним транспортним засобом.

Для перевірки наведених обставин судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, із якого вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку. Зазначений відеозапис підтверджує те, що ОСОБА_1 за весь період перебування у лікаря-нарколога ніяким чином не висловлював своєї незгоди з тим, що працівники поліції зупинили транспортний засіб, за кермом якого він перебував. Також ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкогольні напої, однак зазначив, що вживав напередодні.

Апеляційний суд не знайшов підтвердження доводам зазначених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .

Зафіксована інформація нагрудною камерою є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про те, що відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського слід вважати належним та допустимим доказом.

Також апеляційний суд зазначає, що як вбачається з наданого працівниками поліції відеозапису, процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена з дотриманням положень ст. 266 КУпАП, а також вимог Інструкції.

Доводи апелянта стосовно того, що працівниками поліції його не було відсторонено від керування транспортним засобом, спростовується протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 336567 та відеозаписом з нагрудної камери. Оскільки, у зазначеному протоколі, ОСОБА_1 у своїх поясненнях власноруч зобов`язався не керувати транспортними засобами протягом доби. Зазначене також підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що працівниками поліції не було роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, оскільки відсутня відеофіксація такого роз`яснення.

Апеляційний суд вважає такі доводи апелянта безпідставними, та такими, що не ґрунтуються на діючому законодавстві.

Інструкцією та Порядком, ст. 254 КУпАП не передбачена відеофіксація роз`яснення прав особі, що притягається до відповідальності, натомість відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 . Зазначений підпис свідчить про його обізнаність у своїх правах.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підсумовуючи викладене апеляційний суд вважає, що сукупність доказів, досліджених судом давали законні підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, а викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, тому підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 03 листопада 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун