ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Галінкіна Валерія Феліксовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 11 грудня 2021 року о 01:00 год. в м. Харкові по просп. Петра Григоренка, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Land Rover Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння обличчя), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Галінкін В.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилається на відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Також зазначає, що долучений відеозапис не містить підтвердження відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

Окрім того в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що розгляд справи відбувся без участі правопорушника та захисника, копію постанови від 09.12.2022 захисник отримав 29.12.2022 на свою електронну адресу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Так, матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_1 та захисник Галінкін І.Ф. не приймали участь в судовому засіданні 09.12.2022 під час розгляду справи, а копія постанови була направлена на електронну пошту захисника лише 29.12.2022, що підтверджується роздруківкою з системи електронного листування. Після чого, у визначений КУпАП 10-ти денний строк, 06.01.2023 засобами поштового зв`язку була подана апеляційна скарга.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ДПР18 №280357 складений 11.12.2021 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 в якому останній відмовився від дачі пояснень,

пояснення свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в присутності яких водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння,

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння,

записи з бодікамери працівника поліції,

рапорт поліцейського.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 .

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з відеозапису бодікамери працівника поліції, автомобіль Land Rover Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 було блоковано поліцейським автомобілем спереду.

Підставою для зупинки вказаного транспортного засобу стала інформація (орієнтування) отримана працівниками поліції щодо перебування водія авто в стані алкогольного сп`яніння, про що вбачається з рапорту поліцейського.

В подальшому, під час перевірки документів, у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі на що водій відмовився (02:02 год.), а о 02:03 год. повторно відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків.

Водія було попереджено про складання щодо відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

При цьому, під час всього перебігу зазначених подій сам притягнутий з салону автомобіля не виходив, вів перемовини з працівниками поліції з водійського сидіння, при увімкнутому двигуні. Будь-які інші особи в салоні автомобіля були відсутні.

Записами з нагрудних бодікамер також доводиться не чітка, змазана мова водія авто під час його співбесіди з працівниками поліції.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності факту керування транспортним засобом не беруться судом до уваги, оскільки з відеозаписів на бодікамеру поліцейського не вбачається заперечень ОСОБА_1 факту керування авто та не містяться такі заперечення і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Навпаки, з відеозапису вбачається постійне перебування ОСОБА_1 на водійському сидінні як під час перевірки документів, спілкування з поліцейським, під час пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння та при оформленні документів. Жодних інших осіб, які-б могли керувати його авто не зафіксовано.

Також є безпідставними посилання на відсутність на відеозаписі підтвердження щодо його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, оскільки такий факт зафіксовано о 02:03 год., при цьому один зі свідків запитує «а чого?», на що поліцейський пояснює «не бажає проходити».

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику Галінкіну Валерію Феліксовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника Галінкіна Валерія Феліксовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна