КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/9582/22Головуючий у І інстанції: Жмудь В.О.
Провадження №33/824/711/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М УКРА Ї Н И

09 лютого 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Стрижеус А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Федорова Д.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням судді, захисником Федоровим Д.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову судді скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує на те, що працівники поліції при складанні протоколу порушили вимоги інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Посилається на порушення норм вказаної Інструкції, що підтверджуються самим висновком №002541 та протоколом про адміністративне правопорушення від 28 травня 2022 року серії ААД №238289, оскільки датою заповнення висновку є 30 травня 2022 року, хоча ОСОБА_1 звинувачують у вчиненні адміністративного правопорушення, яке було вчинено 28 травня 2022 року, а діючи за п. 20 Інструкції, висновок мав складатись безпосередньо після огляду, тобто 28 травня 2022 року.Вважає, що оскільки висновок складено з порушенням вимог п. 17, 20 Інструкції № 1452/735, то такий висновок вважається недійсним на його думку. Зазначає, що не було проведено додаткових, альтернативних методів дослідження. Сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний як належний та допустимий доказ, оскільки складений з порушенням ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, оскільки суть правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Харчука О.П. та ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вищезазначених вимог закону та дійшов не обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 28.05.2022 о 21 год. 00 хв. керував транспортним засобом «Bajaj Boxer ВМ 150», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, та рухався по вул. Ромена Ролана у м. Києві, у стані наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, у лікаря-нарколога КПН «КМНКЛ» «Соціотерапія».

До протоколу додається, у тому числі, висновок лікаря.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким підтверджено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння (канабіноїди, марихуана), був складений лише 30 травня 2022 року.

Станом на день складення протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 28 травня 2022 року 21-35 год. висновок лікаря-нарколога про те, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння був відсутній, а, відтак, поліцейський, не маючи підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, не мав права складати протокол.

Складання протоколу щодо особи, відносно якої немає доказів її перебування в стані наркотичного сп`яніння, є порушенням вимог ст. 254 КУпАП, згідно з якою протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У даному випадку працівник патрульної поліції не звернув уваги, що керування транспортним засобом особою з явними ознаками наркотичного сп`яніння, за відсутності підтвердження самого факту сп`яніння не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, у відповідності до п. 20, 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування їх під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Всупереч вимогам вказаної Інструкції безпосередньо після медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння 28 травня 2022 року висновок щодо результатів огляду не був складений та не був наданий ОСОБА_1 .

Наявний у справі висновок від 30 травня 2022 року № 002543 є недійсним в силу вимог п. 22 зазначеної інструкції, а, відтак, не може бути належним доказом перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 28 травня 2022 року відносно ОСОБА_1 , поліцейським констатовано факт керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння 28 травня 2022 року за відсутності висновку закладу охорони здоров`я щодо перебування ОСОБА_1 у такому стані.

У пункті 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року зазначено, що у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

У частині 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що адміністративна відповідальність настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Однак, у даному протоколі про адміністративне правопорушення зазначені дії, які не відповідають диспозиції вказаної статті, на що обґрунтовано посилаються захисник в своїй апеляційній скарзі.

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб на стан наркотичного сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, оскільки в даній справі відсутні свідки та відео фіксація події..

Як встановлено судом апеляційної інстанції, огляд працівниками поліції водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння не зафіксовано за допомогою технічних засобі відеозапису та проведено такий огляд без присутності свідків.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до практики ЄСПЛ, висловленою у рішеннях "Енгель та інші проти Нідерландів", "Карелін проти Російської Федерації", "Гурепка проти України", "Швидка проти України" та інших чисельних рішеннях, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП повинне проводитись за процедурою кримінального провадження, а протокол про адміністративне правопорушення фактично за своєю суттю відповідає обвинуваченню у кримінальному провадженні.

За відсутністю доказів, що підтверджують обставини справи, а саме фіксації у протоколі або на відеоносії, відсутність у протоколі свідків та їх пояснень у матеріалах справи, без врахування порушень, які були допущенні працівником поліції під час складання протоколу, керуючись тільки припущенням, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності не спростовані належними доказами.

Оскільки вказані обставини є підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не дає оцінку іншим доводам апелянта, викладених в апеляційній скарзі.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ст. 245, 247 ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Федорова Д.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - задовольнити, а постанову Святошинського районного суду міста Києвавід 09 грудня 2022 року - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус