ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.03.2023 Справа №607/3156/23

Провадження №3/607/1494/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зі слів військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ,
за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №039076 від 09 лютого 2023 року, 08 лютого 2023 року о 23 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Карпенка, 10, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810», №ARАМ 2250 (повірка дійсна до 28.12.2023), на табло якого висвітило результат 2,34 ‰ (проміле), з результатом згідний та проїхати до КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій відмовився в категоричній формі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та зазначив, що 08 лютого 2023 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння він не керував, а лише зупинив автомобіль через технічну несправність, перебуваючи біля автомобіля очікував на товариша, який мав усунути несправність, очікуючи вживав алкоголь, а саме випив пляшку шампанського. Через 20 хв., після вживання алкоголю до нього під`їхали поліцейські та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що він погодився. Алкотестер показав результат 2,34 % та з таким результатом він погодився, однак пояснив, що випив шампанського після зупинки транспортного засобу. Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Янчишин В.Й. подав клопотання про закриття провадження у справі. Згідно поданого клопотання захисник вказав, що ОСОБА_1 , не керував ТЗ у стані сп`яніння, як це ставиться йому у вину протоколом. ОСОБА_1 , зупинив ТЗ, через технічну несправність, перебуваючи біля автомобіля очікував на ОСОБА_2 , який мав усунути несправність та забрати ТЗ, очікуючи вживав алкоголь, а саме пляшку шампанського. Через 20 хв., після вживання алкоголю, під`їхали поліцейські та припустили, що останній керував ТЗ в стані сп`яніння, з моменту зупинки ТЗ, до приїзду поліції пройшло 20 хв., жодних доказів, які б підтверджували рух ТЗ, під керуванням ОСОБА_1 , та його безпосередньої зупинки немає. Сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути доказом правомірності рішення працівника поліції за відсутності інших доказів. Така згода водія не звільняє інспектора від доведення правомірності свого рішення. Відтак, поліцією не надано доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його зупинки з ознаками сп`яніння. Наявний в матеріалах справи рапорт працівника поліції не може бути доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками сп`яніння або у стані сп`яніння, оскільки рапорт виражає лише думку особи, яка його склала. Крім цього, наявний в матеріалах справи рапорт не містить реквізитів, які б давали можливість оцінювати його з точки зору незалежності та допустимості як доказу.
Також зазначив, що із результатом огляду про який вказано у протоколі ОСОБА_1 не був згідний вимагав доставити його для проходження огляду у відповідний медичний заклад, але поліцейським дані вимоги були проігнорованими, чим порушено вимоги ст. 266 КУпАП. ОСОБА_1 не погоджується, з об`єктивною стороною вказаною у протоколі, що він з результатом згідний від проходження огляду відмовився у категоричні формі. Як вбачається з відеозапису, який долучено до протоколу, ОСОБА_1 виконував вимогу поліцейського та пройшов огляд на стан сп`яніння, на запитання поліцейського чи бажає проїхати в медичний заклад ОСОБА_1 відповів «так» час з 23 год. 58 хв. до 23 год. 59 хв., факт дотримання процедури не зафіксовано, відео камера не фіксувала дотримання процедури пропозиції проїхати в медичний заклад, як вбачається з даного відео, ОСОБА_1 повідомив, що бажає проїхати в медичний заклад, поліцейський повідомив, що направить у медичний заклад, після чого камера і надалі починає фіксувати процедуру проведення огляду. У матеріалах справи наявний акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у даному акті міститься графа підпис - вказано відмовився. Також у матеріалах справи наявне письмове направлення у медичний заклад об 00 год. 04 хв., але на відеозаписі жодного письмового направлення не було вручено, також не було доставлено у медичний заклад. Як вбачається з відеозапису, об 00.01 поліцейський повідомив про те, буде оформлено протокол, і жодних обставин про оформлення проколу об 00 год. 04 хв., немає. Також, чеки з Драгера не підписані ОСОБА_1 , що підтверджує не згоду з результатом. Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду на місці, та на питання чи бажає проїхати в медичний заклад повідомив «так», поліцейський виписавши письмове направлення об 00 год. 04 хв., був зобов`язаний доставити ОСОБА_1 у медичний заклад, чого зроблено не було. Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, зафіксовано, як працівник поліції запитав чи бажає проїхати ОСОБА_1 у медичний заклад на що останні відповів «так», надалі відео фіксація не велася, камера не фіксувала процедури проведення огляду. Таким чином, не доставивши ОСОБА_1 у медичний заклад після його згоди проїхати в лікарню, працівник поліції не дотримався порядку проведення огляду, визначеного ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім цього, направлення у медичний заклад було оформлено після складання протоколу, на відеозаписах відсутні дані про оформлення направлення у медичний заклад до оформлення протоколу, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Жодних доказів відмови у проходженні огляду і медичному закладі не надано. Лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні. За таких обставин, працівниками поліції, всупереч ч. 2 ст. 266 КУпАП, не було забезпечено належним чином передбачений вищезазначеними інструкціями огляд особи.
Посилаючись на наведене, захисник просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Янчишина В.Й., дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступних підстав:

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України, передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Пунктами 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкції) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №039076 від 09 лютого 2023 року, згідно якого 08 лютого 2023 року о 23 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Карпенка, 10, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810», №ARАМ 2250 (повірка дійсна до 28.12.2023), на табло якого висвітило результат 2,34 ‰ (проміле), з результатом згідний та проїхати до КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій відмовився в категоричній формі;
- роздруківками результатів тестування на алкоголь проведеного 08 лютого 2023 року о 23 год. 59 хв. за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6120 №ARАМ 2250, згідно якого результат огляду ОСОБА_1 становить 2,34 ‰;
- актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду ОСОБА_1 на сп`яніння становить 2,34 ‰, з результатами згоден, від підпису відмовився, велася відеофіксація;

- свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1792 083 22, чинне до 28 грудня 2023 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 09 лютого 2023 року, відповідно до якого у результаті огляду проведеного уповноваженою особою патрульної служби у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат огляду 2,34‰. На огляд водій не доставлявся.

- розпискою ОСОБА_2 від 09 лютого 2023 року, з якої вбачається, що останній зобов`язався доставити транспортний засіб «Фольксваген Тоуран», д.н.з. НОМЕР_3 смт. Велика Березовиця на території газокомпресорної станції;

- рапортом поліцейського взводу №1 роти реагування батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області капрала поліції Починського В. від 08 лютого 2023 року, згідно якого під час несення служби близько 23 год. 45 хв. 08 лютого 2023 року в складі наряду ГР №22 було виявлено автомобіль марки «Вольцваген Тоуран», який рухався під час дії комендантської години. Вказаний автомобіль було зупинено по вул. Карпенка. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. На місце події було викликано працівників поліції. Дану подію було зафіксовано на реєстратор службового автомобіля та бодікамеру;
- рапортом поліцейського роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старшого сержанта поліції Поврознік В. від 09 лютого 2023 року, згідно з яким 08 лютого 2023 року близько 23 год. 45 хв. в складі екіпажу Юпітер-0110 було встановлено, що патрулюючи вул. Карпенка у м. Тернополі працівниками ІПО-22 було зупинено транспортний засіб «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаки алкогольного сп`яніння. Останньому було запропоновано пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest», на табло якого висвітлило результат 2,34‰. ОСОБА_1 з результатом був згідний та проїхати в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР відмовився в категоричній формі;

- відеозаписом із нагрудної камери патрульних поліції під назвою «export-iae8z», на якому зафіксовано, що працівники поліції прибули за викликом працівників Управління поліції охорони в Тернопільській області, які зупинили транспортний засіб «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в період дії комендантського часу та перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. Після цього водію ОСОБА_1 роз`яснено, що в нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, відтак йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Alcotest, на що ОСОБА_1 погодився. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду становив 2,34 ‰. ОСОБА_1 . На запитання працівника поліції чи згідний він з результатом огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 ствердно відповів : «Так», що свідчить про повну згоду з результатом огляду на стан сп`яніння проведеного на місці зупинки. В подальшому працівник поліції запитав ОСОБА_1 чи бажає він проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 ствердної відповіді не надав. Надалі ОСОБА_1 повідомлено, що на нього буде складено протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.
Судом встановлено, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 підтверджується рапортом поліцейського взводу №1 роти реагування батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області капрала поліції Починського В. від 08 лютого 2023 року та відеозаписом із нагрудної камери патрульних поліції «export-iae8z», яким зафіксовано, що ОСОБА_1 , на місці зупинки жодних заперечень щодо факту керування транспортним засобом не висловлював та не повідомляв про вимушену зупинку у зв`язку з поломкою автомобіля, а навпаки вказував на те, що: « Тільки хотів виїхав до квартири але попався вам» (09 хв. 16 сек. відеозапису, що відповідає фактичному часу 00 год. 03 хв. 29 сек.), «Ще два метри лишилося проїхати» (14 хв. 57 сек. відеозапису, що відповідає фактичному часу 00 год. 09 хв. 10 сек.), у подальшому на запитання поліцейського чого не виконував вимоги про зупинку ОСОБА_1 вказав « Я видів, що ви махали, але мусів проїхати, бо де я мав зупинятися на проїзній частині» (16 хв. 56 сек. відеозапису, що відповідає фактичному часу 00 год. 11 хв. 10 сек.), також повідомив, що ще має намір їхати у військову частину, окрім того ОСОБА_1 намагався домовитися з поліцейськими не складати матеріали стверджуючи, що він є військовим, перебував на сході, а відтак вжив алкоголь.
Відтак суд вважає надуманими, неправдивими та повністю спростовані даними нагрудного відеореєстратора працівників поліції, дослідженими в суді, твердження ОСОБА_1 та його захисника на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом 08 лютого 2023 року та факту його зупинки працівниками поліції охорони.
Доводи захисника про порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема що після складення працівниками поліції письмового направлення об 00 год. 04 хв., поліцейський був зобов`язаний доставити ОСОБА_1 у медичний заклад, чого зроблено не було, суд відхиляє як безпідставні, з огляду на наступне:
Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу складається поліцейськими під час проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. В даному направленні працівником поліції зазначено найменування закладу охорони здоров`я, в який у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, доставляється водій.
Дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції підтверджується той факт, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest» та з результатом огляду 2,34 ‰ повністю погодився чітко зазначивши «Так». Після цього працівник поліції запитав ОСОБА_1 чи бажає він проїхати до найближчого медичного закладу, на що останній також відповів «так», проте у подальшому на запитання поліцейського чи дійсно хоче проїхати у медичний заклад відповіді не було, жодного разу ОСОБА_1 у ході подальшої бесіди з поліцейськими не зазначив, що він не погоджується з результатами тестування та не висловлював бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Відтак оскільки ОСОБА_1 був згоден з результатами огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу, тому підстави доставляти водія на огляд в медичний заклад були відсутні.
Відсутність підпису ОСОБА_1 у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та роздруківках результатів тестування не спростовує зафіксовану, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, висловлену ОСОБА_1 чітку згоду з результатами 2,34 ‰ огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу.
Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд розцінює вказані доводи захисника ОСОБА_1 , як такі, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
Стосовно всіх інших доводів та заперечень ОСОБА_1 та його захисника суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення" (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).
Суд наголошує, що в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 та його захисник не навели переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 як події, так і складу адміністративного правопорушення.
Підстав вважати, що порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння співробітниками поліції було порушено, у суду немає.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що поліцейськими було дотримано порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений законом, а доводи сторони захисту викладені в клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд вважає такими, що не спростовують доказів наданих на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні.
За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд звертає увагу на вимоги ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Призначаючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. ст. 33, 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення бере до уваги характер вчиненого правопорушення, характеризуючі дані ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, а тому приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
В матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, в відтак вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 536 гривень 80 копійок.
Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, 35, ст. ст. 40-1, 130, 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) 00 грн, який стягнути в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі), 00 грн в дохід держави.
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. Р. Кунець