Провадження № 3/742/174/23
Єдиний унікальний № 742/271/23
Постанова
17 лютого 2023 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі - головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зі слів не працюючого, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності останній раз 08.07.2022 року постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за ч.2 ст.130 КУпАП,
за ч. 3 ст. 130 КУпАП,
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що свідчить про свідоме ухилення правопорушника від притягнення до адміністративної відповідальності. Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, з чим його було ознайомлено на місці вчинення правопорушення і особисто ним поставлено підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 ..
Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення за ч.3 ст.130 КУпАП, з наступних підстав:
Згідно з пункту 2.9 А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, забороняється водіям керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або знаходячись під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до вимог ст.130 ч.1 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з вимог ст..130 ч.2 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст.130 ч.3 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП підтверджується, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД№065842 від 05 січня 2023 року, результатами приладу Драгер ARРК-0376 (1,64%), письмовими поясненнями свідків, які узгоджуються між собою та підтверджують винуватість ОСОБА_1 та згідно ст.251 КУпАП є належними та допустимими доказами в адміністративній справі.
Пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також, про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, конфіскація транспортного засобу є допустимою тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, за яке встановлена відповідальність ч.3 ст.130 КУпАП. Не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Відповідно до ст.41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.
За таких обставин, конфіскація даного транспортного засобу, як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, не можна накладати на ОСОБА_1 який вчинив відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Керуючись роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також, про адміністративні правопорушення на транспорті", згідно з якими позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак, призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.
Згідно довідки Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області із бази даних «Цунамі» та інформаційної підсистеми «Адмінпрактика» інформаційного порталу Національної поліції («Цунамі»), ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, відношення його до вчиненого, неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, останній раз постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 липня 2022 року за ч.2 ст.130 КУпАП, тому, вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130 ч. 3, 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 коп.
В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу визначеного у постанові суду.
Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Максим ЦИГАНКО