Справа № 161/2712/23
Провадження № 3/161/1278/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьку Волинської обл., громадянки України, із середньою освітою, одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягувалася, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

20.02.2023 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 757486 від 13.02.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, відносно свого малолітнього вина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 13.02.2023 року в період часу з 16:00 по 17:00, тримала свою восьмимісячну дитину на руках, перебуваючі у стані алкогольного сп`яніння, а також розпивала спиртні напої.

Вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнала та пояснила суду, що за наведених у протоколі обставин вона в стані алкогольного сп`яніння не перебувала. Того дня у неї з чоловіком виник конфлікт, у зв`язку з чим вона двічі була змушена викликати працівників поліції. Останній завдав їй тілесні ушкодження. Коли приїхали працівники поліції, з невідомих їй причин, відносно неї склали адміністративні матеріали.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суддя приходить до наступних висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

В свою чергу, передбачені законодавством обов`язки батьків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей визначені ст. 150 СК України.

Так, згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Тобто, чинними нормами законодавства України визначений обсяг батьківських обов`язків, не виконання яких, у тому числі в певні частині таких, утворює склад адміністративного правопорушення, визначеного диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення серії № 629181 від 30.06.2021 року не містить зазначення, які саме дії вчинила ОСОБА_1 , що свідчать про неналежне здійснення нею передбачених законодавством обов`язків.

Факт її перебування в стані сп`яніння не може свідчить про неналежне виконання батьківських обов`язків.

При цьому, жодних доказів, які б свідчили про перебування ОСОБА_1 , 13.02.2023 року в період часу з 16:00 по 17:00 в стані алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30.09.2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, а також того, що в ході розгляду справи не було встановлено у яких саме діях ОСОБА_1 полягало ухилення від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, а визнання винуватості не може ґрунтуватися на припущеннях, прихожу до висновку про відсутність у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 40-1, ст. 184, ст. ст. 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська