Житомирський апеляційний суд
Справа №285/589/23 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія ч.1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач Радченко С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Радченко С.В., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 січня 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді арешту строком на сім діб. Стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 536,80 гривні.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 , 20.01.2023 року о 18 год. по місцю свого проживання, по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , ображаючи її словами грубої нецензурної лайки, погрожуючи фізичним насильством, намагався вчинити бійку, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю. Окрім того дана подія відбулась в присутності двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2008 року народження та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим могла бути спричинена шкода їх психічному здоров`ю. Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_1 , того ж дня о 18год.10 хв. по місцю свого проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно сина ОСОБА_5 , ображаючи його словами грубої нецензурної лайки, погрожуючи фізичним насильством, виганяючи з будинку, чим спричинив шкоду його психічному здоров`ю.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення на менш суворий вид адміністративного стягнення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи та був позбавлений надати відповідні пояснення суду першої інстанції. Вважає, що при накладенні на нього адміністративного стягнення, судом першої інстанції не в повній мірі були дотримані вимоги ст.33 КУпАП, при визначенні виду і розміру стягнення, суд не врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини у вчиненні адміністративного правопорушення, який провину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, дані обставини необхідно віднести у відповідності до ст.34 КУпАП до пом`якшуючих обставин. Вказує, що судом при наявності альтернативної санкції закону, за порушення якого його притягнуто до відповідальності, наклав на нього найбільш суворе стягнення - адміністративний арешт, який застосовується лише у виняткових випадках.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

З матеріалів провадження вбачається, що суд при розгляді провадження дотримався вказаних вимог закону.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, підтверджується доказами в справі у їх сукупності, в апеляційній скарзі не оспорюються, у зв`язку із чим відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційним судом не переглядаються.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду встановлено, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, судом першої інстанції не в повній мірі були дотримані вимоги саме ст. 33 КУпАП, що призвело до необґрунтованого накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на сім діб.

Даний захід відповідальності встановлено за адміністративні правопорушення, що за ступенем громадської безпеки наближаються до злочинів. Він є найбільш суворим з усіх видів адміністративних стягнень. Цією ж обставиною пояснюється встановлення можливості/необхідності застосування даного виду стягнення тільки в альтернативних санкціях.

Водночас, згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

За змістом ч. 1 ст. 32 цього Кодексу адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП визнає в повному обсязі, наразі повністю налагодив стосунки в сім`ї, має постійну роботу та в змозі оплатити штраф, який є іншим, менш суворішим видом адміністративного стягнення за вказаною статтею.

Пояснення ОСОБА_1 підтверджуються доданими до апеляційної скарги копіями документів, а саме довідкою з місця роботи ОСОБА_1 , який працює в АТ «Укрзалізниця» та отримує відповідну заробітну плату.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, визнав, щиро розкаявся у вчиненому, відсутність в матеріалах справи відомостей про негативну характеристику порушника за місцем реєстрації чи роботи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом`якшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення до штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. На думку суду апеляційної інстанції, таке адміністративне стягнення в повній мірі буде сприяти вихованню особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Змінити накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення з адміністративного арешту строком на 7 (сім) діб на штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень на користь держави.

В решті постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко