Справа № 175/3673/22
Провадження № 3/175/1927/22
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2023 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в смт. Слобожанське у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Лещенко В.М.,

прокурора Носань І.О.,

особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Романюк А.О.,

розглянувши матеріали, що надійшли із управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого міським головою Підгородненської міської ради

за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №468 від 21 листопада 2022 року встановлено, що головою Підгородненської міської ради ОСОБА_1 за власної ініціативи на 30 серпня 2021 року скликано 8 позачергову сесію Підгородненської міської ради 8-го скликання. Так 30 серпня 2021 року о 15:00 годині, ОСОБА_1 , головуючи на 8 позачерговій сесії Підгородненської міської ради 8-го скликання, будучи належним чином повідомленим про обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції», не вжив заходи щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», маючи приватний не майновий інтерес, зумовлений сімейними стосунками з ОСОБА_2 , не повідомив у встановленому законом випадку та порядку колегіальний орган - Підгородненську міську раду Дніпровського району про наявність у нього реального конфлікту інтересів перед внесенням пропозиції про включення до розділу 3 «Різне» питання 3.4 «Про продаж земельної ділянки гр. ОСОБА_2 та про затвердження порядку денного в цілому (зі змінами). Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №469 від 21 листопада 2022 року встановлено, що головою Підгородненської міської ради ОСОБА_1 за власної ініціативи на 30 серпня 2021 року скликано 8 позачергову сесію Підгородненської міської ради 8-го скликання. ОСОБА_1 будучи головуючим на 8 позачерговій сесії Підгородненської міської ради 8-го скликання, після прийняття порядку денного за основу, використав свої дискреційні повноваження голови міської рад, які передбачено п. 13 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», перебуваючи в стані суперечності між приватним не майновим інтересом зумовленим сімейними стосунками з ОСОБА_2 та інтересами територіальної громади, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» надав пріоритет інтересам близької особи, та умисно вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: виніс пропозицію про включення до розділу 3 «Різне» питання 3.4 «Про продаж земельної ділянки гр. ОСОБА_2 »; виніс пропозицію про затвердження порядку денного в цілому (зі змінами); проголосував «За» питання «затвердження порядку денного в цілому (зі змінами)». У подальшому, затверджений порядку денного в цілому (зі змінами) надав можливість прийняття рішення 8 позачергової сесії 8-го скликання від 30 серпня 2021 року «Про продаж земельної ділянки гр. ОСОБА_2 » (батьку голови Підгородненської міської ради Горба А.І.), міська рада вирішила продати ОСОБА_2 земельну ділянку площею 24,6000 га (кадастровий номер :02:157:0006) для ведення фермерського господарства, з розстрочкою платежу до десяти років за ціною, яка дорівнює нормативній грошовій оцінці земельної ділянки, без проведення земельних торгів. Своїми умисними діями вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Прокурор Носань І.О. в судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП. та просила суд накласти на правопорушника стягнення за ч.1 ст. 172-7 у виді штрафу 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та за ч.2 ст. 172-7 у виді штрафу 800 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади строком на 1 рік.

ОСОБА_1 вину свою не визнав, ОСОБА_1 та його захисник Романюк А.О. надали клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення(т.1 а.с.137-156).

Заслухавши прокурора, захисника та особу, яку притягується до відповідальності, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 статті 172-7 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а частиною 2 цієї статті за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до статті 172-7 КУпАП України суб`єктом правопорушень за цією статтею є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

В пункті 2 Примітки визначено, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Поняття приватного інтересу особи, відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», визначається як будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до пункту 15 частити 1 статті 15 Закону надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб.

02.04.2021 за № 5 Національним агентством з питань запобігання корупції затверджено Методичні рекомендації щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції.

За змістом зазначених Методичних рекомендацій основними складовими конфлікту інтересів є приватний інтерес, службові/представницькі повноваження, а також суперечність між ними (для реального конфлікту інтересів).

Приватним інтересом може вважатися будь-який як майновий, так і немайновий інтерес. Закон допускає необмежене коло обставин та ситуацій, що можуть свідчити про наявність приватного інтересу чи зумовлювати його виникнення за певних умов.

Законом встановлено, а в Методичних рекомендаціях розкривається зміст позаслужбових стосунків із фізичними чи юридичними особами, що можуть зумовлювати виникнення приватного інтересу.

Такими позаслужбовими стосунками можуть бути: сімейні стосунки, особисті стосунки, дружні стосунки, стосунки, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Приватний інтерес буде існувати у разі наявності службового чи представницького повноваження стосовно підприємства, установи, організації, в якій особа є засновником та/або керівником. При наявності договірних відносин сутність приватного інтересу полягатиме у небажанні зашкодити вигідним для особи договірним відносинам.

В Методичних рекомендація наголошується, що приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Дискреційні повноваження становлять сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Суперечність між приватним інтересом та повноваженнями полягає в тому, що з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу.

Особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію) по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб).

Потрібно враховувати відмінність між потенційним та реальним конфліктом інтересів. Так, при потенційному конфлікті інтересів у особи наявний приватний інтерес у сфері, в якій вона виконує свої службові/представницькі повноваження. Така ситуація надалі впливатиме на об`єктивність особи під час реалізації повноважень.

При реальному конфлікті інтересів особа реалізує (повинна реалізувати) свої повноваження у сфері, де наявний приватний інтерес. Це викликає суперечність між повноваженнями і приватним інтересом, яка впливає на об`єктивність вчинення дій чи прийняття рішень.

Для висновку про наявність реального конфлікту необхідна реалізація службових/представницьких повноважень.

Конфлікт інтересів не виникає у випадку вчинення дій або прийняття рішень поза межами наданих службових/представницьких повноважень.

У цьому випадку відсутні службові повноваження як обов`язкова складова конфлікту інтересів.

При відсутності у особи дискреційних повноважень, приватний інтерес не може впливати на його об`єктивність при вчиненні зазначеної дії, а тому відсутній реальний конфлікт інтересів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ч.1,2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

А відповідно до ч.8 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

В силу приписів п. 8 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.

Факт внесення: пропозиції про включення до розділу 3 «Різне» питання 3.4 «Про продаж земельної ділянки гр. ОСОБА_2 ; пропозиції про затвердження порядку денного в цілому (зі змінами) та відання свого голосу «За» питання «затвердження порядку денного в цілому (зі змінами)», не свідчать про прийняття ОСОБА_1 , як міським головою, певного рішення з цього питання, а свідчить лише про вчинення ним дій на виконання його повноважень, визначених законом.

Тобто, формування порядку денного сесії, внесення пропозиції на голосування ще не свідчить про прийняття рішення з цього питання, оскільки саме рішення приймається за результатами голосування депутатами ради.

Такі повноваження сільського, селищного, міського голови як скликання сесії ради, внесення пропозиції та формування порядку денного сесій ради, головування на пленарних засіданнях ради не є дискреційними повноваженнями.

Не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_1 наведені у протоколі про адміністративне правопорушення доводи про прийняття участі ОСОБА_1 у голосуванні за питання «затвердження порядку денного в цілому (зі змінами)», оскільки не свідчать про прийняття ОСОБА_1 певного рішення, як головою міської ради.

Рішення Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області «затвердження порядку денного в цілому (зі змінами)» було прийнято одноголосно присутніми на сесії депутатами ради і голос ОСОБА_1 під час голосування не був визначальним для прийняття рішення.

У відповідності до ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Однак ст. 59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом.

Згідно наданого запису 8 позачергової сесії Підгородненської міської ради 8-го скликання встановлено, що перед вирішенням питанням розділу 3 «Різне» питання 3.4 «Про продаж земельної ділянки гр. ОСОБА_2 », ОСОБА_1 було публічно оголошено, щодо неможливості його участі у голосуванні у вищезазначеному питанні, та ним як міським головою не було здійснено голосування, що підтверджується також відповідними нотатками у протоколі сесії.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки факт внесення пропозицій щодо включення питання та голосування ОСОБА_1 за питання «затвердження порядку денного в цілому (зі змінами)», не свідчать про прийняття ОСОБА_1 , як міським головою, певного розпорядження з цього питання, а свідчить лише про вчинення ним дій на виконання його повноважень, визначених законом, також судом не може бути прийнято до уваги зазначення щодо неповідомлення ОСОБА_1 міської ради щодо наявного конфлікту інтересів, оскільки факт повідомлення внесено до протоколу сесії міської ради та відображено на записі 8 позачергової сесії Підгородненської міської ради 8-го скликання, що виключає адміністративну відповідальність за ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 172-7, 245, 247 КУпАП, ЗУ «Про запобігання корупції», ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Методичними рекомендаціями щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Озерянська Ж.М.