П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олег Гребінь розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП відсутній в матеріалах справи, працюючого керівником підрозділу Сквира №6 ДП «Київський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.4 ст. 140 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 230821 від 16 грудня 2022 року: 01.12.2022 року о 22 год. 00 хв. на 49-му км. + 280 м. автодороги Т-10-13, с. Трушки, будучи посадовою особою відповідальною за утримання вулично-шляхової мережі та будучи на посаді начальника підрозділу Сквира №6 ДП «Київський облавтодор», не вживав заходів щодо ліквідації ями довжиною 190 см. та шириною 90 см., глибиною більше 5 см. на проїжджій частині в с. Трушки на автодорозі Т-10-13 на 49-му км. + 280, чим порушив правила, норми та стандарти утримання доріг, що стало сукупною причиною ДТП за участі автомобіля «Lexus ES350» н.з. НОМЕР_2 , якому завдано матеріальних збитків.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.1.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.140 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення заперечив та пояснив суду, що він дійсно являється керівником підрозділу Сквира №6 ДП «Київський облавтодор», проте в його посадові обов`язки не входять обов`язки виявлення та самостійного вжиття заходів для усунення недоліків дорожнього покриття. ОСОБА_1 зазначив, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення дорога перебуває на балансі Служби автомобільних доріг у Київській області, котра й повинна слідкувати за станом даної дороги, усувати недоліки та нести відповідальність за утримання. ОСОБА_1 пояснив, що підрозділ Сквира №6 ДП «Київський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» фактично лише здійснює будівельні роботи за дорученням підрядника, оскільки являється субпідрядником генерального підрядника ПП «Автомагістраль південь», яким було укладено договір підряду з Службою автомобільних доріг у Київській області на ремонт доріг в Київській області.

Крім цього ОСОБА_1 зазначив, що жодних повідомлень про наявність вказаної ями на проїжджій частині та розпоряджень від підрядника для її усунення до його підрозділу не надходило.

Також ОСОБА_1 зауважив, що обстеження ділянки вулично-шляхової мережі здійснювалось без участі представника підрозділу з експлуатації дороги чи працівників підрозділу Сквира №6 ДП «Київський облавтодор», хоча в підрозділі здійснюється цілодобове чергування та контакті дані чергових та графіки їх чергувань ОСОБА_1 систематично надсилає до поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 230821 від 16 грудня 2022 року, схему місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 від 01.12.2022, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 01.12.2022, рапорт поліцейського О.Стадника від 01.12.2022, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 140 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху України визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Стаття 140 КУпАП визначає, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування - тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і накладення штрафу на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення. До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, можуть бути як посадові особи, так і громадяни. В даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення складено щодо посадової особи - керівника підрозділу Сквира №6 ДП «Київський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» ОСОБА_1 .

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 230821 від 16 грудня 2022 року ОСОБА_1 інкримінується те, що він будучи посадовою особою підрозділу Сквира №6 ДП «Київський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» не вживав заходів щодо ліквідації ями на проїжджій частині, чим порушив норми та стандарти утримання доріг.

Суддя зауважує, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте наявні матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували що ОСОБА_1 як керівник підрозділу Сквира №6 ДП «Київський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», являється відповідальною особою за експлуатацію та утримання автомобільної дороги, на якій відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Lexus ES350» н.з. НОМЕР_2 , зокрема не було додано наказу про призначення відповідальним ОСОБА_1 за експлуатацію та утримання автомобільної дороги, його посадова інструкція, що унеможливлює з`ясування питання, чи відноситься до його посадових обов`язків дотримання правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автодороги.

При цьому надані в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснення вказують на те, що він не є посадовою особою відповідальною за утримання та експлуатацію зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення дороги, оскільки за твердженнями ОСОБА_1 дана дорога перебуває на балансі та утриманні Служби автомобільних доріг у Київській області.

Крім цього суддя вказує, що згідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Суддя зазначає, що п.1.5 Правил дорожнього руху України, порушення якого ставиться ОСОБА_1 у провину, не є тим правилом, нормою чи стандартом, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Також автором протоколу про адміністративне правопорушення інкриміновано ОСОБА_1 порушення правил, норм та стандартів утримання доріг, що стало супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди, проте не було конкретизовано які саме правила, норми та стандарти було порушено.

Таким чином, суд вважає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , оскільки не зазначено, які саме правила, норми чи стандарти порушив останній, а тому суд вважає, що складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Тому суддя наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суддя погоджується з одностайною позицією семи суддів ЄСПЛ, викладеною в цьому рішенні.

Також варто вказати, що наявний у матеріалах справи акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі було складено без участі представника підрозділу з експлуатації доріг, який відповідає за утримання зазначеної ділянки дороги та за відсутності свідків, а також вказаний акт містить виправлення в частині розташування ділянки автодороги Т10-13, тому зазначений акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі викликає у суду певні сумніви.

Суддя зауважує, що ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, зокрема те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, та суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, оскільки це є недопустимим, буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу, тому суддя дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, відтак провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 140, ст. 221,ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.4 ст.140 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОлег ГРЕБІНЬ