справа № 179/27/23
провадження № 3/179/26/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року смт.Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ТОВ «Агро-Партнер» (), адреса реєстрації: вул.Вишнева, 79, с.Першотравенка Магдалинівського району Дніпропетровської області,

за ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 23160/04-36-04-09/32152245 від 12.12.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП .

Згідно зазначеного протоколу, посадова особа керівник ТОВ «Агро-Партнер» не здійснив належний контроль за своєчасністю подання платіжного доручення до установи банку на перерахування належного до сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 769 грн. 30 коп. із затримкою 9 календарних днів, чим порушив п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями. Дії ОСОБА_1 головним державним інспектором кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

На підтвердження доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення доданий акт про результати камеральної перевірки від 10.02.2022 року № 3866/04-36-18-10/32152245.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань, заяв до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення.

Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 163-2 КУпАП визнається неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Тобто, зазначеною нормою закону передбачено два правопорушення, вчинення яких тягне за собою адміністративну відповідальність: а) неподання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), б) несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

У відповідності до положень КУпАП суд не може самостійно встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення та виходити за межі обставин, зазначених у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 23160/04-36-04-09/32152245 від 12.12.2022 року при викладенні суті адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується неналежний контроль за своєчасністю подання платіжного доручення до установи банку на перерахування належного до сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 769 грн. 30 коп.

Однак, при вивченні матеріалів справи, судом встановлено несвоєчасне подання платіжного доручення до установи банку, оскільки, як вбачається з доданого до протоколу акту про результати камеральної перевірки від 10.02.2022 року № 3866/04-36-18-10/32152245, сума податкового зобов`язання платником податку сплачена, що повинно кваліфікуватися як несвоєчасне подання платіжного доручення до установи банку.

Однак, у протоколі не зазначено про вчинення ОСОБА_1 правопорушення за несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжного доручення до установи банку на перерахування належного до сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 769 грн. 30 коп.

Крім того, диспозиція ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, передбачає відповідальність виключно за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Отже, неналежний контроль за своєчасністю подання платіжного доручення до установи банку не є тотожними поняттями.

Разом з цим, з вказаної у протоколі фабули правопорушення дії ОСОБА_1 щодо неналежного контролю за своєчасністю подання платіжного доручення до установи банку не утворюють склад зазначеного адміністративного правопорушення.

За змістом ст. 279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення, тобто, суд має здійснювати судовий розгляд справи в межах протоколу про адміністративне правопорушення, шляхом перевірки суті зазначеного в ньому адміністративного правопорушення, яке висувається особі та під час підтвердження обставин описати їх в своєму рішення.

У відповідності до положень КУпАП суд не може самостійно встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення та виходити за межі обставин, зазначених у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 неможливо розцінювати як доказ вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, оскільки його зміст не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена, суд вважає, що необхідно закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч. 7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 221, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.А. Ковальчук