Справа 229/915/23
Номер провадження 3/229/761/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Панова Т.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної Прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Маньківка, Черкаської області, громадянина України, який займає посаду заступника начальника застави - начальник відділення, відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, за ст.172-17 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

до Дружківського міського суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №012641 від 18.12.2022 року.

Відповідно протоколу, молодший лейтенант ОСОБА_1 , в період з 12.12.2022 р. по 17.12.2022 р. перебував старшим на бойовій позиції взводний опорний пункт (ВОП) "Тячів" на околиці н.п. Бахмут Донецької області в умовах особливого періоду та військового стану. ОСОБА_1 самостійно прийняв рішення про зняття військовослужбовців з бойових позицій та залишив без охорони крупнокаліберний кулемет (ДШК) з боєкомплектом, в період з 16:30 15.12.2022 р. до 06:30 16.12.2022 р. про що нікому не доповів, чим порушив правила бойового чергування та вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-17 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-17 КУпАП не є обов`язковим, суддя вважає, що справу можливо розглядати без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 9 КУпАП передбачає що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимогст. 251 КУпАП,доказами всправі проадміністративне правопорушенняє будь-якіфактичні дані,на основіяких увизначеному закономпорядку орган(посадоваособа)встановлює наявністьчи відсутністьадміністративного правопорушення,винність даноїособи вйого вчиненніта іншіобставини,що маютьзначення дляправильного вирішеннясправи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ч. 2ст.172-17КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за дії, що полягають у порушенні правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно ст. 340 ЗУ «Про Статут внутрішньої служби» Особовому складові чергової зміни під час несення бойового чергування заборонено:

передавати будь-кому, хоча б тимчасово, без дозволу командира чергових сил і засобів виконання обов`язків несення бойового чергування;

відволікатися, братися за справи, не пов`язані з виконанням обов`язків несення бойового чергування;

самовільно залишати бойовий пост чи інше місце несення бойового чергування;

виконувати роботу, яка призводить до зниження бойової готовності озброєння, бойової та іншої техніки.

В якості доказів скоєння ОСОБА_1 правопорушення до матеріалів справи долучено протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ №012641 від 18.12.2022 р. складений включно на підставі наданих 18.12.2022 р. ОСОБА_1 письмових пояснень, з яких вбачається, що з 12.12.2022 р. по 17.12.2022 р. він був старшим на ВОП "Тячів" на бойовій позиції в районі н.п. Бахмут. Близько з 14:30 до 15:29 відбувся танковий обстріл. В період з 16:30 15.12.2022 р. до 06:30 16.12.2022 р. за рішенням ОСОБА_1 з бойових позицій були зняті всі військовослужбовці, які знаходилися на ВОП "Тячів", спостереження не велося, позиції не охоронялися. На позиції без охорони залишився крупнокаліберний кулемет (ДШК) з боєкомплектом. Рішення про залишення позиції військовослужбовцями прийняв самостійно, нікого про це не повідомив.

В протоколі зазначено, що вчиненим правопорушенням матеріальної шкоди заподіяно не було.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 які надані до суду в якості доказів вини ОСОБА_1 приходить до

висновку, що винуватість ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення грунтується виключно його поясненнями.

Інших доказів винуватості ОСОБА_1 до справи не додано.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно дост. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

В наданій суду заяві ОСОБА_1 визнає свою вину.

Сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-17 КУпАП.

Таким чином, провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-17 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.172-17, 221, 245, 247-249, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя-,

ПОСТАНОВИВ:

провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-17 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена на підставі ст. 294 КУпАП до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Панова Т.Л.