09.01.2023 Справа 469/796/22
3/469/67/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 січня 2023 року смт.Березанка
Суддя Березанського районного суду Миколаївської області Гапоненко Н.О., за участю секретаря судового засідання Рогозевич С.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Краснопілля Березанського району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-
в с т а н о в и л а:
За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №110021 від 12 листопада 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 12 листопада 2022 року близько 08.54 год. в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, штовхав, хотів забрати неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим міг завдати шкоду психічному або фізичному здоров`ю.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не визнав, пояснив, що 12 листопада 2022 року вони з потерпілою мали хрестити їх спільну дитину, про що домовлялись ще за два тижні до цього, проте зранку 12 листопада 2022 року вона зателефонувала йому та сказала, щоб він дав їй 10 000 гривень, а вона дасть похрестити дитину. Коли він приїхав до потерпілої, потерпіла разом зі своєю мамою влаштували скандал, він сказав, що почекає, та взяв дитину, щоб прогулятися з нею, поки потерпіла заспокоїться. Заперечував, що вживав нецензурну лайку.
Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вони з ОСОБА_1 спочатку домовились похрестити дитину 12 листопада 2022 року, а потім вона вона попросила трохи пізніше це зробити та у іншому місці, щоб було краще для дитини, тому вони остаточно не домовились, коли і де це зробити. Вона побоялась ОСОБА_1 , оскільки він раніше бив її. 12 листопада 2022 року вранці ОСОБА_1 приїхав, щоб похрестити дитину, потерпіла ще спала, а він забрав дитину і посадив її в автомобіль. Між ними відбулась сварка, у ході якої ОСОБА_1 ображав її та штовхав, а вона повідомила, що дитину йому не віддасть і хрестити її вони будуть пізніше.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, яким є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
З аналізу вказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, наявне тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відомості про наявність таких наслідків і умислу на їх настання, всупереч вимогам ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не викладені та докази їх існування суду не надані.
Відповідно до пояснень потерпілої ОСОБА_2 , 12 листопада 2022 року у неї виникла сварка з її співмешканцем ОСОБА_1 щодо спілкування з дитиною, у ході якої він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та штовхав.
З вказаних вище пояснень ОСОБА_2 неможливо встановити наявність спеціальної мети та наслідків, передбачених ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», існування яких, як і власне дії, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 заперечує, а за відсутності інших доказів вчинення ОСОБА_1 таких дій та існування спеціальної мети і наслідків наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є недоведеною, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284, п.1 ст.247 КУпАП,-
постановила:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: