ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 Справа №607/3630/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бережани Тернопільської області, українця, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено в судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи під дією Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», 08 лютого 2023 року о 23.45 год. під час перевірки працівниками поліції був відсутній по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , та таким чином порушив заборону виходу з дому (квартири) по місцю проживання (реєстрації) в період з 23.00 год. до 06.00 год. ранку наступного дня, передбачену згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/16277/22 від 15.11.2022 року про встановлення відносно нього адміністративного нагляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю та суду пояснив, що був відсутній по місцю свого проживання, оскільки затримався на роботі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та оглянувши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів відповідно до ст.252 КУпАП відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Окрім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №548967 від 20.02.2023 року; рапорті інспектора чч Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 09.02.2023 року; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 20.02.2023 р.; копії ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 15.11.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік та встановлено ряд обмежень; копії постанови Тернопільського міськрайонного суду від 25.01.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85 грн.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, а саме - вчинення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення дій, передбачених частиною першою цієї статті, тобто порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд звертає увагу на вимоги ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність

Так, накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд приймає до уваги обставини справи, особу порушника, його майновий стан, те, що останній визнає свою вину у повному обсязі та розкаюється у вчиненому, а також обставину, яка обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення - повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненнюта вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

При виборі стягнення у вигляді адміністративного арешту, який є найбільш суворим адміністративним стягненням та установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень, суд також враховує вимоги ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а тому суд вважає, що стягнення у вигляді адміністративного арешту буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та буде достатнім для запобігання вчиненню ним в майбутньому нових правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.23, 33-35, 187, 280, 283, 284, 287, 289 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб.

Строк арешту ОСОБА_1 відраховувати з моменту звернення постанови до виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяС. В. Кунцьо