ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/185/23 Справа № 932/1294/22 Суддя у 1-й інстанції - Марущак С. Л. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 лютого 2022 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень (сімнадцять тисяч ) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 28 листопада 2021 року, приблизно о 21 год. 55 хв., ОСОБА_1 , рухаючись в районі будинку 3-5 по вул. Гладкова в м. Дніпро, керував автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306).

В апеляції:

- ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та прийняти нову, якою провадження у справ закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказує, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався 25 серпня 2022 року, коли звернувся до суду. Також вказує, що його справою займався адвокат, який не виходить на зв`язок, а тому він не мав інформації щодо стану розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на порушення Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (Наказ МВС України, МОЗ України та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Також вказує, що суд першої інстанції не з`ясував усі обставини у справі, в тому числі у шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги та додав, що автомобілем він не керував, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, вважаю відсутні підстави для її задоволення з огляду на таке.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції, враховуючи те, що постанова була винесена без участі ОСОБА_1 , про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо 25 серпня 2022 року, а тому з метою забезпечення доступу до правосуддя, а також зважаючи на введений воєнний стан, вважаю за необхідне поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними і необґрунтованими з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративні правопорушення серії ААБ № 015990 від 08 січня 2022 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом інспектора 1 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області від 28 січня 2022 року, відповідно до якого, було зупинено автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування з яким було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, згідно висновку № 5180, ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08 грудня 2021 року, ОСОБА_1 , 28 листопада 2021 року перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким, чином, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на порушення Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (Наказ МВС України, МОЗ України та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року), то воно не може бути прийняте до уваги, оскільки вказана норма втратила чинність 11 травня 2009 року на підставі наказу № 81/261/712/5 від 21 квітня 2009 року Про втрату чинності спільного наказу Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України від 24 лютого 1995 року № 114/38/15-36-18.

На момент складання розглядуваного протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 діяла Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, порушень якої під час апеляційного перегляду справи встановлено не було.

Тобто, в даному випадку, під час розглядуваних подій, поліцейські, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , діяли в межах своїх законних повноважень.

Щодо посилань ОСОБА_1 стосовно не призначення судом експертизи та не допиту свідків, то вони є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять суперечностей або таких обставин, які викликають сумнів, а тому і проведення вказаних вище процесуальних дій було недоцільним.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності доказів факту керування автомобілем спростовуються переліченими доказами, зокрема рапортом інспектора поліції. При цьому доказів зворотнього матеріали справи не містять та таких доказів не надано самим ОСОБА_1 .

Таким чином, з огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження, - задовольнити та поновити йому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 24 лютого 2022 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко