Провадження № 33/824/743/2023 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія:ч.1 ст.173-2 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Алфьорова Г.І., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Алфьорова Г.І. на постанову Подільського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те що, він 04.11.2022 о 10:33 год. за адресою: АДРЕСА_1 , погрожував дружині ОСОБА_2 , кричав, висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Алфьоровим Г.І. подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу у його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний, як належний доказ по справі, оскільки він не підписаний особою, яка його склала.

Складаючи протокол та передаючи його до суду представники поліції вважали адміністративним правопорушенням - психологічним насиллям виключно лайки та образи. Однак, потерпіла надала до суду в судове засідання зовсім інші обставини та просила долучити у якості доказів листування та скріншоти.

Захисник зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 застосовував нецензурну лайку у спілкуванні з дружиною. Поліцейські не спеціалістами чи експертами для визначення відмінності психологічного насильства від домашнього конфлікту та побутового спору. Однак, а протоколі вказано, що ОСОБА_1 вчинив саме психологічне насильство.

Сторона захисту звертає увагу суду, на те, що надані потерпілою скріншоти сторінки соціальних мереж, на яких зображено фотокартки її оголеної, не доводять, що їх розмістив саме ОСОБА_1 .

На думку апелянта, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, судом не було належним чином досліджено докази і не надано їм жодної оцінки, що свідчить про порушення ст.252 та ч.2 ст.279 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 , його захисника Алфьорова Г.І., які підтримували подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правовими приписами ч.1 ст.173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, -

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 зазначив, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненнях наданих до суду ОСОБА_2 не відповідають дійсності.

Однак, такі доводи ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції сприймає критично, оскільки вони спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення та вважає таку позицію обраною лінією захисту особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08 листопада 2022 року, ОСОБА_1 04листопада 2022 року о 10:33 год. за адресою: АДРЕСА_1 , погрожував дружині ОСОБА_2 , кричав, висловлювався нецензурною лайкою.

Як вбачається з п.14 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII від 07.12.2017, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, щовинним себе не вважає, відносно дружини насильства,не застосовував не погрожував їй, не кричав та не висловлювався нецензурною лайкою. Зараз між ним та дружиною існує конфлікт через спільне майно, яке не можуть поділити мирним шляхом. Вказував,що користується мобільним телефоном з номером НОМЕР_1 . Щодо наданих потерпілою скріншотів та оглянутою у судовому засіданні перепискою, що міститься у телефоні потерпілої, категорично заперечував та зазначав, що такої переписки між ними не було, не знає, хто вів цю переписку.

ОСОБА_2 в суді першої інстанції підтримала викладені обставини в протоколі, та зазначила, що04.11.2022 з самого ранку і до вечора чоловік висловлював їй різного роду погрози в агресивній формі, ображав її нецензурною лексикою, у тому числі погрожував оприлюднити її оголені фотографії на його сторінці в соціальній мережі «Фейсбук», що потім і зробив. Між тим, окрім висловлених словесних погроз безпосередньо під час спілкування, образ та шантажу оголеними фотографіями, також писав їй повідомлення у месенджер «Вайбер» на її номер НОМЕР_2 зі свого номеру НОМЕР_1 .В районному суді потерпіла показувала у судовому засіданні свій мобільний телефон, де указаний номер записаний як контакт « ОСОБА_3 », а також продемонструвала збережену переписку з чоловіком від 04.11.2022. ОСОБА_2 наполягала на тому, що шляхом словесних образ, погроз і залякування з боку ОСОБА_1 їй заподіяно психологічну шкоду. Наразі їй дуже важко спілкуватися з родичами, друзями та знайомими, які побачили її оголені фотографії, оприлюднені чоловіком на сторінці «Фейсбуку». Відчуває себе опозореною, приниженою, розтоптаною, не знає, як їй жити далі з цією ганьбою, як водити дитину у садочок. Також зазначила, що і напередодні чоловік її штовхав, зачинив у кімнаті та не давав вийти, кричав на неї. Наразі у судовому порядку вирішується позов про розірвання шлюбу. Вважає, що не може пробачити ОСОБА_1 за його вчинки, він навіть не усвідомив, що з нею зробив. Потерпіла побоюється за свою безпеку, вчиненням домашнього насильства їй заподіяно емоційну невпевненість, у неї відчуття нездатності захистити себе, що завдало шкоду її психічному здоров`ю. Насильство не припиняється і дотепер, змушена вживати заспокійливі засоби. Просила притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, вважає, що він не усвідомив, що вчинив з нею.

Матеріали справи містять заяву на ім`я начальнику Подільського УП ГУНП у місті Києві Трембіцькому Ю. від ОСОБА_1 , де ОСОБА_2 надала для долучення до протоколу про адміністративне правопорушення докази, а саме: роздруківки смс-повідомлень, скриншоти фотографій, які було надіслано в мережу Фейсбук ОСОБА_1 , аналіз яких свідчить про те, що вони містять образи в бік потерпілої, нецензурні вирази

З рапорту старшого інспектора СПДН ВП Подільського УП ГУПН в м. Києві вбачається, що 08.11.2022 року у складі групи «Каньйон-МГР-007», було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 щодо ймовірного вчинення домашнього насильства, а саме заявниця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 поводить себе агресивно, висловлюється нецензурною лайкою, а також оприлюднив оголені фото своєї дружини в інтернеті. Працівниками поліції було здійснено виїзд за вказаною адресою та складено на кривдника протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, серія ВАВ 496014, від підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився.

Водночас в районному суді була допитана свідок ОСОБА_4 , яка пояснила, що є подругою потерпілої, 04.11.2022 ввечері ОСОБА_5 їй повідомила, що її оголені фотографії ОСОБА_6 виклав на своїй сторінці у «Фейсбуку», чим потерпіла була шокована, дуже хвилювалася, в неї тремтіли руки, її трусило, вона плакала, була психічно подавлена цим вчинком чоловіка. ОСОБА_4 переглянула «Фейсбук», дійсно на сторінці ОСОБА_7 було викладено дві оголені фотографії ОСОБА_8 . Вони разом почали шукати способи, як можна видалити ці фотографії з мережі, звернулися до модератора. Свідок вказала, що доглядала спільну дитину подружжя і перебувала в їх квартирі, ОСОБА_7 поводився агресивно, застосовував до потерпілої психологічне насильство і у присутності свідка.

Крім того, до матеріалів справи долучено заяву ОСОБА_2 , в якій потерпіла просила приєднати до протоколу про адміністративне правопорушення фото переписки з її чоловіком, а також безпосередньо скріншоти з соціальної мережі «Фейсбук» на сторінці користувача « ОСОБА_3 » та в месенджері « Вайбер ».

Як вбачається з переписки у месенджері «Вайбер» з контактом « ОСОБА_3 » у повідомленнях останнього вжито нецензурну лексику агресивного характеру по відношенню до ОСОБА_2 , яка принижує честь і гідність особи. Долучено скріншот, з якого вбачається, що в соціальній мережі користувачем «александр ивахненко» оприлюднено фото ОСОБА_2 з оголеною частиною тіла.

За клопотанням потерпілої судом першої інстанції також було оглянуто належний їй мобільний телефон.

Указана переписка та інформація про дзвінки від 04.11.2022 року міститься на мобільному телефоні потерпілої, з якої вбачається, що на месенджері «Вайбер» на номер ОСОБА_2 НОМЕР_2 з номеру НОМЕР_1 з боку абонента « ОСОБА_3 » відправлено повідомлення з висловлюванням погроз в агресивній формі, образ в бік дружини нецензурною лексикою, у тому числі погрози знищити, до яких додано оголені фотографії потерпілої. Сам ОСОБА_1 у судовому засіданні районного суду підтвердив належність йому номеру НОМЕР_1 .

Враховуючи вказані докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в даному випадку факт погроз та переслідування потерпілої ОСОБА_2 , яка вказала, що такі дії негативно впливають на її моральний стан, зокрема у день та час, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, свідчать про вчинення ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 дій психологічного характеру, які завдали шкоди психічному здоров`ю останньої, та доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Так, суддя першої інстанції, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 дослідив докази, які наявні в матеріалах справи, дав цим доказам належну оцінку та виклав у постанові висновки щодо винуватості особи з посиланням на конкретні докази та вимоги закону. Підстав вважати вищевказані докази недопустимими судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.6 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII від 07.12.2017, до інших органів та установ, на які покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, належать в тому числі і суди.

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Попри невизнання вини ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.173-2 КУпАП є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Алфьорова Г.І. про те, що судом першої інстанції не в повній мірі з`ясовано обставини справи, є голослівними та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу дотримані у повній мірі.

Доказів на спростування висновків районного суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Із огляду на вищезазначене, постанова районного суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Алфьорова Григорія Івановича залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль