ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку

на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги

20 лютого 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 травня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 травня 2022 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 145 118,90 грн з конфіскацією в дохід держави товару, а саме тканини загальною вагою 16255 кг, загальною вартістю 17 145 118,90 грн.

На вказане судове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Своє клопотання обґрунтовував тим, що він не був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, судовий розгляд здійснений за його відсутності, а копію постанови йому направлено не було і він її не отримував. Зазначив, що 09 травня 2022р. він перебував за місцем свого проживання в Сумській області, де велися бойові дії, а тому задля збереження свого життя і здоров`я, навіть у разі його обізнаності про день та час судового засідання, він би не зміг прибути. Тому вважає, що дані обставини є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Перевіривши матеріали справи та доводи апелянта в частині поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Частина 2 статті 294 КУпАП передбачає, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 294 КУпАП містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.

ЄУНСС: 725/8809/21

НП:33/822/130/23 Головуючий у І інстанції:Нестеренко Є.В.

Категорія: ч.1 ст.483 МК України Головуючий в апеляційній ін-ції: Потоцький В.П.

Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом із цим існування таких обставин апелянтом у клопотанні не доведено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 13 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького апеляційного суду із апеляційною скаргою разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, однак постановою Чернівецького апеляційного суду від 26 січня 2023 року апелянту було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 травня 2022 року, з підстав, вказаних у мотивувальній частині рішення апеляційного суду.

09.02.2023р. ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду.

Як вбачається із матеріалів справи постанова районного суду щодо ОСОБА_1 була винесена 09 травня 2022 року, а отже строк на її апеляційне оскарження закінчився 19 травня 2022 року.

Подаючи апеляційну скаргу 09 лютого 2023 року, ОСОБА_1 зазначив, що він не був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, копію постанови він не отримував.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи призначений на 09.05.2022р., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.87). Будь-яких клопотань про неможливість прибути у судове засідання на визначену районним судом дату і час або ж про відкладення розгляду справи останній не подавав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимоги ст.294 КУпАП не пов`язують перебіг строку на апеляційне оскарження із днем отримання копії рішення, а з днем проголошення постанови, у зв`язку з чим посилання апелянта на цю обставину, як на підставу для поновлення строку на оскарження постанови, не ґрунтується на законі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ, як джерело права.

Так, у рішенні Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р. Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

На думку суду, поновлення строку на апеляційне оскарження через 9 місяців після прийняття рішення районним судом в даному випадку порушує принцип правової визначеності, і як наслідок може тягнути порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відтак, ОСОБА_1 , як той, що добросовісно користується наданими йому законом процесуальними правами, зобов`язаний слідкувати за перебігом розгляду справи щодо нього, проте, з апеляційної скарги не вбачається, що перешкодило йому дізнатись про результати розгляду справи та оскаржити судове рішення у строки, визначені процесуальним законом, чи у наближеному до цього строку часі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не знав про прийняте апеляційним судом рішення, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ.

Що стосується тверджень апелянта про те, що він перебував за місцем свого проживання в Сумській області, де велися бойові дії, а тому не зміг вчано оскаржити судове рішення, то такі є безпідставними та не підтверджуються жодними доказами, наявними в матеріалах справи. При цьому згідно з листом в.о. першого заступника начальника Хом`яка А., працівниками Сумської митниці було здійснено виїзд за адресою місця реєстрації ОСОБА_1 , в ході якого було встановлено, що будинок знаходиться в аварійному стані і в ньому ніхто не проживає. Згідно з усною інформацією, отриманою від мешканців с. Мала Рибиця, гр. ОСОБА_1 за даною адресою фактично не проживає (а.с.61). Крім того, відповідно до офіційних даних 08 квітня 2022 року уся Сумська область була звільнена від російських окупантів.

На думку апеляційного суду, за відсутності будь-яких доказів на підтвердження обставин, які були об`єктивно непереборними, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк, не може бути безумовною підставою для поновлення строку.

Отже в поновленні строку апеляційного оскарження особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 травня 2022 року щодо нього за ч. 1 ст. 483 МК України.

Апеляційну скаргу разом з усіма додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький