Справа № 357/1531/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2023 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 04.11.2009 Білоцерківським МВМ № 1 ГУ МВС України у Київській області, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 103455, 14.01.2023 близько 19:00 год по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 принижувала гідність, погрожувала фізичною розправою та хапала за руку свою матір ОСОБА_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що з початку війни в Україні вона разом зі своїм сином та мамою проживає у батьківській квартирі АДРЕСА_2 . 14.01.2023 близько 19:00 год вона повернулася з кладовища, де похований її батько, який загинув на фронті 29.12.2022, додому та у своїй кімнаті виявила, що її речі лежать не на своїх місцях і взагалі в кімнаті порушений порядок, з фотоальбота зникли її фотографії, на яких вона із своїм татом. Щоб з`ясувати хто був у її кімнаті та забрав її особисті речі вона звернулася до своєї матері. Мама зателефонувала до іншої своєї дочки (її сестри), яка прийшовши зі своїм чоловіком, вчинила з нею сварку та побила її, у зв`язку з чим, вона викликала швидку медичну допомогогу. Також на місце приїхали працівники поліції. Вона пройшла СМЕ, за її заявою стосовно її сести порушено кримінальне провадження. Зазначає, що всі дії матері та сестри спрямовані на те, щоб вона разом із сином не проживали у спільній квартирі. Запевняє, щодо своєї матері вона не вчиняла насильницьких дій, не погрожувала їй фізичною розправою, у них виникла звичайна сімейна сварка з приводу зникнення її особистих речей. Про те, що мама написала на неї заяву до поліції та стосовно неї складено протокол про адміністративне правопорушення вона не знала.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази, заяву ОСОБА_3 від 14.01.2023, письмові пояснення ОСОБА_3 від 14.01.2023, письмові пояснення ОСОБА_2 від 14.01.2023, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 30.01.2022, відповідно до якої рівень небезпеки кривдника ОСОБА_2 є низьким, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст.173-2КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дочкою та матір`ю. 14.01.2023 між ними виникла сімейна сварка з приводу зникнення фоторгафій із кімнати ОСОБА_1 ..

Самі по собі наявні у матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 висловлювалася в її адресу нецензурною лайкою, погрожувала, хапала за руки та намагалася вдарити, не дають судді підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак вчинення психологічного та фізичного насильства в сім`ї.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, (відеозапис, пояснення свідків) матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Таким чином відповідно до змісту протоколу про адмінправопорушення та встановлених обставин справи має місце звичайна сімейна сварка, яка за своєю суттю не охоплюється диспозицією ст.173-2 КУпАП та не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за яке особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Крім того, суддя зазначає, що обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є вчинення дій внаслідок яких особі могла бути чи була нанесена шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, в даному випадку ОСОБА_2 .

Доказів того, що 14.01.2023 близько о 19:00 год ОСОБА_1 вчинила насильство психологічного та фізичного характеру стосовно своєї матері, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять. Таким чином, обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

При цьому, конфліктна ситуація між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за відсутності доказів на підтвердження завдання або можливості завдати шкоди психічному та фізичному здоров`ю не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов 'язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Звідси, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 221, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті7та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА