Справа № 173/1765/22
Провадження № 3/173/20/2023
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2023 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхан С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Верхньодніпровську матеріал, який надійшов від ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП відсутній в матеріалах справи;

місце проживання: АДРЕСА_1

місце роботи: тимчасово не працює,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України

встановив:

відповідно протоколу серії ААД № 055572 від 09.11.2022 року вбачається, що 09 листопада 2022 року о 12 год. 00 хв. в м. Верхівцеве по вул. Центральній Дніпропетровська обл. водій гр. ОСОБА_1 керував мотоциклом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) від проходження в мед. закладі та продування «Драгер» на стан сп`яніння відмовився у присутності двох понятих.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від останнього до суду не надійшло.

Відповідно до положень ст.268 КпАП України, інкриміноване гр. ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що вжив всіх можливих засобів для того, щоб в належний спосіб сповістити останнього про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення про виклик на судове засідання по справі.

Згідно ст.245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положення ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, яка використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КпАП України, висновок про наявність вини ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов?язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування саме транспортним засобом в стані сп?яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп?яніння.

За змістом п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 року № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 року за № 28/3299 (в подальшому Інструкція від 18.12.2018 року). Відповідно до п. 5 розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Дослідивши зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 055572 від 09.11.2022р., який складений у відповідності до вимог ст. 256 КпАП України, про те, що 09.11.2022 року о 12 год. 00 хв. в м. Верхівцеве по вул. Центральній Дніпропетровська обл. водій гр. ОСОБА_1 керував мотоциклом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) від проходження в мед. Закладі та продування «Драгер» на стан сп`яніння відмовився у присутності двох понятих (а.с.1);

- актом огляду на стан сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів встановлено, що гр. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2);

- рапортом працівника поліції, згідно якого встановлено, що під час несення служби 09.11.2022 року ним було зупинено водія гр. ОСОБА_1 , який керував ТЗ та мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та не заперечував, що вживав алкоголь перед тим, як сісти за кермо. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 відмовився у присутності двох понятих, про що було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КпАП України (а.с.3).

- письмовим поясненням гр. ОСОБА_1 , згідно якого встановлено, що останній розпивав алкогольні напої, а саме горілку. Пізніше сів за кермо свого ж транспортного засобу та поїхав до магазину по вулиці Центральній у місті Верхівцеве, де і був зупинений працівниками поліції. Пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився (а.с.4);

- письмовим поясненням понятого гр. ОСОБА_3 , який підтвердив відмову гр. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладу або продуття «Драгер» (а.с.5).

Винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, також доведена дослідженим у судовому засіданні відеозаписами фіксації обставин даної події. Так, відповідно відеофайлу video_2022-11-14_11-21-08 зафіксовано факт керування скутером та підтверджено факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, явними ознаками є порушення мови та почервоніння очей. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та у медичному закладі останній відмовився.

Надані докази узгоджуються в цілому, не викликають сумніву та вказують на винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення.

Згідно зі ст. 23 КпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, згідно статті 34 КпАП України, що пом`якшують відповідальність гр. ОСОБА_1 судом не встановлені.

Обставини, згідно статті 35 КпАП України, що обтяжують відповідальність гр. ОСОБА_1 вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Призначаючи адміністративне стягнення гр. ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, котре стосуються безпеки дорожнього руху та полягає в грубому порушенні порядку користування правом керування транспортними засобами, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан (тимчасово не працює), обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, оцінивши все в сукупності, суд прийшов до висновку, що відносно гр. ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.130 КпАП України.

Крім того, санкцією ст.130 КпАП України, передбачено позбавлення права керування транспортними засобами, при наявності такого права у правопорушника. Згідно доданого до протоколу інформаційного листа гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не має.(а.с.8). Таким чином, в даному випадку стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не застосовується.

Відповідно до ст.40-1 та зміни до ст.283 Кодексу України про адміністративне правопорушення, зміни до ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється в дохід держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що гр. ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.283, ст.40-1 КпАП України

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

На підставі ч. 1ст. 307 КпАП України штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1ст. 307 КпАП України, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя С.М. Бурхан