Справа № 387/471/23
Номер провадження по справі 3/387/359/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року смт. Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Луста С. А.

за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Добровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо догляду за дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки під час перевірки 17 лютого 2023 року о 13 годині 30 хвилин за місцем їх проживання у будинку було брудно, килими брудні, ліжка частково застелені, матраци брудні, їсти не приготовлено.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши докази у справі, суддя доходить наступного.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозиція статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ВАВ № 320854 від 17 лютого 2023 року (а.с.1); поясненнями ОСОБА_1 від 17 лютого 2023 року, з якого вбачається, що дійсно 17 лютого 2023 року під час перевірки її умов проживання у будинку було брудно, обіцяє виправитись (а.с.3); актом обстеження умов проживання та фототаблицею за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що на момент обстеження в будинку була в наявності приготовлена їжа та в не великій кількості запаси продуктів харчування, в будинку не повністю дотримано санітарно-гігієнічні норми (а.с. 4-6); свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , з якого вбачається, що ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір`ю зазначено ОСОБА_1 (а.с.9); свідоцтвом про народження НОМЕР_3 , з якого вбачається, що ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , матір`ю зазначено ОСОБА_1 (а.с.10); свідоцтвом про народження НОМЕР_4 , з якого вбачається, що ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , матір`ю зазначено ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст.184 КУпАП.

При обранні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення, судом враховується особа правопорушника, ступінь її вини. Обставинами, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Враховуючи зазначене, суд вважає доцільним обрати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді попередження, так як відомостей що вона працює та має можливість сплатити штраф суд не має.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.26, 40-1, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок за розгляд справи про адміністративне правопорушення: (отримувач коштів: ГУК у місті Києві/місто Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) .

Строк пред`явлення постанови до виконання до 14.06.2023.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Кропивницького суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя С. А. Луста