ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/368/23 Справа № 226/1300/22
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Димитривського міського суду Донецької області від 23 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Коноваліка Мащівського району Полтавської області, громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 Збройних Сил України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно до постанови судді Димитривського міського суду Донецької області від 23 січня 2023 року, 18.12.2022 року о 21:42 годині в м. Мирнограді по вул. Дарко, біля буд. 35 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Mitsubishi Delica, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810 та від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я відмовився під відеозапис на боді-камеру № 3020, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпА.П.
Постановою судді Димитривського міського суду Донецької області від 23 січня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На вказану постанову суду особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову судді Димитривського міського суду Донецької області від 23 січня 2023 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що працівники поліції відмовили йому в можливості зробити медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, що підтверджується відеозаписом. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення був оформлений не належним чином, оскільки водійське посвідчення взяте з додатку ДІЯ є не чинним, а в користуванні в нього водійське посвідчення серії НОМЕР_3 . Вказує, що по справі відсутні пояснення свідків, а у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що він відмовився від будь-якого огляду на стан сп`яніння, що не відповідає дійсності.
Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Перевіривши матеріали справи, врахувавши доводи наведені в апеляційній скарзі, приходжу до наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Факт відмови ОСОБА_1 пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 448378 від 18.12.2022 року, відеозаписом, долученим до матеріалів справи, а також поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні І інстанції.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що працівники поліції, нібито, відмовили йому в можливості зробити медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, не відповідають дійсності, оскільки після перегляду відеозапису, встановлено, що на ньому зафіксовано як поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу чи пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився.
З зазначеного відеозапису вбачається, що перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суду, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він відмовився продувати Драгер на місці зупинки автомобіля, а також проходити медичний огляд на стан сп`яніння у звичайній цивільній лікарні та вимагав відвезти його у Військову службу правопорядку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , чи до військового шпиталю для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він на це має право як військовослужбовець та йому не сподобалася нахабна поведінка працівників поліції. Потім працівники поліції викликали його керівництво та вони поїхали до відділу поліції, де він ще раз на боді-камеру відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння без представників Військової служби правопорядку.
На відеозаписі також зафіксовано, що ОСОБА_1 вимагав відвезти його у Військову службу правопорядку, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , чи до військового шпиталю для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він військовослужбовець.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду І інстанції, що, передбачене п. 22 ст. 7 Закону України «Про військову службу правопорядку у Збройних силах України» право військовослужбовців служби правопорядку, направляти у разі необхідності на медичний огляд водіїв військових транспортних засобів, на що посилається ОСОБА_1 , не є виключним правом тільки військовослужбовців військової служби правопорядку. Таке право згідно чинного законодавства мають і поліцейські, а відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було залучено свідків, не є слушними, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що протокол про адміністративне правопорушення, нібито, був оформлений не належним чином, оскільки водійське посвідчення взяте з додатку ДІЯ є не чинним, а в користуванні в нього водійське посвідчення серії НОМЕР_3 , не є слушними, оскільки по-перше зі скріншоту застосунку «ДІЯ» не вбачається, що водійське посвідчення серії НОМЕР_4 не дійсне станом на 18 грудня 2022 року, тобто на день складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 4), а по-друге, згідно довідки начальника СРПП Відділення поліції № 2 (м. Мирноград) Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_1 має посвідчення водія саме серії НОМЕР_4 , категорії В,С.
Апеляційний суд зазначає, що, навіть за умови, якщо ОСОБА_1 надав недійсне водійське посвідчення працівникам поліції, ввівши їх в оману, не спростовує порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На думку апеляційного суду, в матеріалах справи достатньо доказів провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З огляду на викладене, постанова судді Димитривського міського суду Донецької області від 23 січня 2023 року стосовно ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою та немає підстав для її скасування.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
При цьому, згідно із з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
За таких обставин, постанова судді Димитривського міського суду Донецької області від 23 січня 2023 року стосовно ОСОБА_1 підлягає зміні в частині стягнення судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Димитривського міського суду Донецької області від 23 січня 2023 року відносно ОСОБА_1 змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від стягнення судового збору.
В іншій частині постанову залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Л. Ковалюмнус