Єдиний унікальний номер 229/1241/23
Номер провадження 3/229/1006/2023 Категорія 304
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Витвиця Долинського р-ну, Івано-Франківської області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , який працює (проходить службу) у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира відділення інформаційно-телекомунікаційного вузла, у військовому званні молодший сержант, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше, протягом року, до адмінстративної відповідальності за аналогічне правопорушення не притягувався,

за ч.3 ст.172-20, ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2023 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії А 4165 № 38 від 12.02.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

11.02.2023 року близько 14 год. 00 хв. заступник командира батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , капітан ОСОБА_2 доповів командиру військової частини, майору ОСОБА_3 , що під час виконання військових обов`язків під час дії правового режиму «Воєнний стан», військовослужбовець військової служби за контрактом, молодший сержант ОСОБА_1 перебував з ознаками стану алкогольного сп`яніння (невпевнена хода, запах перегару), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Також, 17 лютого 2023 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії А 4165 № 39 від 12.02.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно протоколу, 11.02.2023 року близько 14 год. 00 хв. заступник командира батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , капітан ОСОБА_2 доповів командиру військової частини, майору ОСОБА_3 , що під час виконання військових обов`язків, під час дії правового режиму «Воєнний стан», військовослужбовець військової служби за контрактом, будучі військовою посадовою особою, молодший сержант ОСОБА_1 , який знаходиться в загальновійськовому резерві командира військової частини НОМЕР_1 та перебуває у постійній бойовій готовності для виїзду в район безпосереднього зіткнення з противником, через власну недисциплінованість, знаходився в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_1 , тобто не міг виконувати якісно свої обов`язки та адекватно розцінювати свої дії та всього підрозділу, чим міг наразити на небезпеку оточуючих та успішне виконання бойового завдання, тим самим підірвав боєздатність військової частини НОМЕР_1 , яка виконує бойове завдання за призначенням в безпосередньому вогневому контакті з ворогом, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Пунктом 6 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 визначено, що у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.
З урахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що два адміністративні протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення: ЄУН 229/1241/23 (провадження № 3/229/1006/2023) та ЄУН 229/1242/23 (провадження № 3/229/1007/2023), підлягають об`єднанню в одне провадження.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяви про розгляд справ за його відсутності.

Відповідно до ст.268 КУпАП, присутність особи-правопорушника при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені ч.3 ст. 172-20, ч.2 ст.172-15 КУпАП не є обов`язковим, суддя вважає, що справи можливо розглядати без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частина 2 ст.172-20 КУпАП передбачає відповідальність за участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Диспозиція частини 3 ст.172-20 КУпАП, передбачає відповідальність за: дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Подія адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та вина ОСОБА_1 у його вчиненні, повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вбачається, що він вжив приблизно 200 г коньяка.

Молодший сержант ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів відмовився, що підтверджується актом № 0417 від 11.02.2023 року, який складено посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також актом про відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 11.02.2023 року за підписом двох свідків.

Даний факт також підтверджується поясненнями свідків, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме: відмова військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Враховуючи характер і ступінь здійсненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, той факт, що вчинене адміністративне правопорушення мало місце, та знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, суддя вважає доцільним піддати особу, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає наступні склади адміністративного правопорушення: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

У зв`язку з відсутністю в КУпАП тлумачення поняття «недбале ставлення до військової служби», для вирішення даних спірних правовідносин суд застосовує аналогію закону.

Згідно статті 425 КК України, а саме коментарю до неї - недбале ставлення до військової служби полягає у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.

Під невиконанням обов`язків розуміють невиконання дій, які входять у коло службових обов`язків, під неналежним виконанням нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.

Відповідно до Примітки 1 ст.172-13 КУпАП та Примітки 1 ст. 425 КК України під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Виконання спеціальних доручень службового характеру, не пов язаних зі здійсненням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, не дає підстав розглядати такого військовослужбовця як військову службову особу.

Згідно пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вбачається, що він свою провину визнає.

В поясненнях свідків, долучених до матеріалів справи, вбачається, що молодший сержант ОСОБА_1 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , не міг виконувати якісно свої обов`язки та адекватно розцінювати свої дії та всього підрозділу, чим міг наразити на набезпеку оточуючих та успішне виконання бойового завдання, тим самим підірвав боєздатність військової частини, яка виконує бойове завдання за призначенням в безпосередньому вогневому контакті з ворогом.

В протоколі зазначено фабулу вчиненого адміністративного правопорушення, як "недбале ставлення до військової служби", але обгрунтованих доказів на підтвердження саме недбалого ставлення до військової служби ОСОБА_1 суду не надано, не доказано які саме дії, які входять у коло його обов`язків ним не виконано або неналежно виконано, які наслідки настали після вчинення даного правопорушення, не надано документів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 займає посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків і є військовою службовою особою.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Суд позбавлений можливості встановити обставини вчинення даного адміністративного правопорушення та наявність складу адміністративного правопорушення.

Сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, наявні в матеріалах справи: протокол про адміністративне правопорушення, копія військового квитка правопорушника, пояснення свідків, не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.12 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» військовослужбовця ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнити.

Керуючись ст.ст. 7, 23, 33, 36, 247, ч.3 ст. 172-20, 283-284, 289 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення ЄУН 229/1241/23 (провадження № 3/229/1006/2023) та ЄУН 229/1242/23 (провадження № 3/229/1007/2023) відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтями 172-20 ч.3, 172-15 ч.2 КУпАП.

Присвоїти об`єднаній справі загальний номер: ЄУН 229/1241/23, провадження № 3/229/1006/2023.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , притягнути до адміністративної відповідальності на підставі ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.147 КУпАП.

Штраф підлягає сплаті на рахунок: UA0005694, отримувач коштів- Дружківське УК/м.Дружківка/21081100, код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 37967785, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету- 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: "Адміністративні штрафи та інші санкції", призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення (зазначити номер справи).

Постанова про адміністративне правопорушення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.Л. Гонтар