Дата документу 30.01.2023 Справа № 336/2281/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/2281/22 Головуючий в 1 інст. Дмитрюк О.В.
Провадження №33/807/42/23 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.3 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.).

Згідно з постановою суду, 29 травня 2022 р. о 08 год. 28 хв. по вул.Таганській («Арочний міст») в м.Запоріжжі ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», д.н. НОМЕР_2 , в той час, як стосовно нього постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні №52750513 Шевченківського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження та закрити провадження у справі щодо нього у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що свою вину він не визнає.

Апелянт звертає увагу, що коли його було зупинено працівниками патрульної служби і повідомлено, що він обмежений у праві користування транспортними засобами, йому про такі обставини не було відомо.

Вказує, на те, що доказів про те, що він був обізнаний про існування Постанови про тимчасове обмеження керування транспортними засобами до протоколу не долучено.

Крім того, уповноваженою особою на складання протоколу будь-якого підтвердження обставин того, що він скорився даній Постанові державного виконавця не надано.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки в суді першої інстанції участі він не брав, в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 про день, час та місце судового засідання, апелянт вказує, що постанова суду отримана ним лише 07 серпня 2022 року, що матеріалами справи не спростовано, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не убачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

За вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі з огляду на таке.

Згідно з матеріалами справи, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №051686 від 29 травня 2022 року, згідно з яким 29 травня 2022 р. о 08 год. 28 хв. по вул.Таганській («Арочний міст») в м.Запоріжжі ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», д.н. НОМЕР_2 , в той час, як стосовно нього постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні №52750513 Шевченківського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

До протоколу додано:

постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Кіорпе А.О. ВП №52750513 від 01 квітня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, з якої убачається, що постановою від 26 жовтня 2016 року ВП №52750513 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №332/2371/14-ц, виданого 20 жовтня 2014 року Заводським районним судом про: стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 травня 2013 року і до повноліття дитини. Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, згідно із розрахунком від 01 березня 2019 року за період з 05 травня 2014 року по 01 березня 2019 року, складає 84102,49 грн, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців;

довідку архіву правопорушень ПДР;

відеозапис події.

Згідно з оскаржуваною постановою суду, при розгляді справи ОСОБА_1 участі не брав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена.

З такими висновками суду першої інстанції погодитись неможна, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з положеннями ч.3 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до ч.1 ст.9 та ст.10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу, тобто, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування транспортним засобом, керує транспортним засобом, отже, робить це свідомо.

Проте, будь-яких доказів про наявність у ОСОБА_1 умислу на керування ним транспортним засобом при наявності тимчасового обмеження такого права, матеріали справи не містять.

В матеріалах справи відсутні докази ознайомлення ОСОБА_1 з вищевказаною постановою державного виконавця щодо нього про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом ВП №52750513 від 01 квітня 2019 року, а також відомості про направлення останньому копії цієї постанови для відома.

Таким чином, будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 у будь-який спосіб був повідомлений про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, матеріали справи не містять, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції повно і всебічно не дослідив всі обставини справи та не перевірив їх доказами, та дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 липня 2022 року.

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 липня 2022 року стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП, скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева