Справа № 462/584/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

встановив:

Опис обставин, установлених в ході розгляду справи.

ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню, 11.01.2023 року о 13 год. 45 хв., за адресою: м. Львів, вул. Левандівська, 15, керував транспортним засобом «Opel Corsa», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у медичному закладі, згідно встановленого законом порядку, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння № 000065 від 11.01.2023 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України та втретє вчинив протягом року правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Права особи, притягненої до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вимоги ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені при складанні протоколу.

Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 у суд не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, швидкого здійснення правосуддя та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася у судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, приймаючи до уваги вжиття судом заходів для повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи і забезпечення її участі у розгляді справи, визнано можливим розгляд справи у його відсутності.

Застосоване судом законодавство при розгляді справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно ч. 3 ст. 130 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Висновки суду.

Дії ОСОБА_1 відповідають складу адміністративного правопорушення та правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП. Його вина у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується даними які містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 141170 від 11.01.2023 року;

- довідках інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП від 18.01.2023 року;

- висновку КНП ЛОР № 000065 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.01.2023 року (згідно якого вбачається, що останній перебував у стані наркотичного сп`яніння);

- письмових поясненнях ОСОБА_1 від 11.01.2023 року;

- рапорті від 11.01.2023 року;

- відеоматеріалах та інших матеріалах справи, які знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку між собою.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки Стрийським міськрайонним судом Львівської області 01.11.2022 року останній притягався до адміністративної відповідальності за скоєння 26.06.2022 року адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 51 000 грн. та позбавленням права керування транспортним засобом на строк 10 (десять) років, Залізничним районним судом м. Львова 27.07.2022 року останній притягався до адміністративної відповідальності за скоєння 10.05.2022 року адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 51 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком 10 (десять) років (а.с. 7).

При цьому, судом враховується те, що керування у стані наркотичного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Зокрема, у стані сп`яніння істотно знижується увага водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб. Саме ця обставина і зумовила прийняття законодавцем Закону, яким було посилено відповідальності за керування в стані сп`яніння.

Накладення адміністративного стягнення.

З врахуванням даних про особу правопорушника, а також враховуючи що ОСОБА_1 неодноразово протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, у тому числі за ч. 3 цієї статті, та після цього повторно продовжує вчиняти аналогічні правопорушення, у суд не з`являється, у сукупності із обставинами справи та ступенем тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами, як передбачено санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Також, суд бере до уваги вказані вище докази та звертає увагу, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості з`явитися у суд, надати пояснення особисто або написати такі власноручно та надіслати на адресу суду, зазначити, чи визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення та не надав доказів, які б слугували підставою вважати його невинуватим у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підстави, які б унеможливлювали застосування до ОСОБА_1 адміністративного арешту, передбачені ч. 2 ст. 32 КУпАП судом не встановлені.

Стосовно додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу суд зазначає, що відповідно до довідки інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Королишин Н. від 18.01.2023 року вбачається, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, станом на 18.01.2023 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані (а.с. 6).

Крім цього, згідно складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 141170 від 11.01.2023 року транспортний засіб марки «Opel Corsa», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким ОСОБА_1 керував на момент вчинення адміністративного правопорушення, належить ОСОБА_2 .

Відповідно до санкції норми, викладеної у ч. 3 ст. 130 КУпАП конфіскація, як вид адміністративного стягнення, може бути застосована лише щодо транспортного засобу, який є у приватній власності порушника. Враховуючи наведене, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_1 на час вчинення адміністративного правопорушення керував транспортним засобом, який належить не йому, а іншій особі, вказаний вище вид адміністративного стягнення застосуванню до ОСОБА_1 не підлягає.

Судові витрати.

Згідно ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2023 року складає 536 грн. 80 коп.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко