Справа №521/69/23
Номер провадження 3/521/2086/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Федоренко Т.І., при секретарі Смілянець К.О., за участі прокурора ОСОБА_1 , адвоката Клиса А.А., особи, яка питягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону відносно військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.12.2022 року будучи військовослужбовцем старший лейтенант ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей.

Відповідно до ст.ст. 119, 120 Статуту Внутрішньої служби ЗС України, командир взводу (групи, башти) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову, дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу, за підтримання внутрішнього порядку у взводі. Командир взводу підпорядковується командирові роти (бойової частини) і є прямим начальником усього особового складу взводу.

Таким чином, на старшого лейтенанта ОСОБА_2 під час виконання обов`язків командира взводу, покладалися організаційно-розпорядчі та адміністративно- господарські функції, а отже, в розумінні положення примітки до ст. 17213 та ст. 425 КК України він являвся військовою службовою особою - суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП.
Водночас, старший лейтенант ОСОБА_2 будучи військовою службовою особою, свідомо ігноруючи вимоги законів, у порушення вимог ст. 16 Статуту Збройних Сил України недбало поставився до військової служби за наступних обставин:
14.11.2022 о 08:55 старший лейтенант ОСОБА_2 будучи військовослужбовцем, свідомо ігноруючи вимоги законів та інших керівних документів, не з`явився на підготовці до навчальних занять, розводі та командирському інформуванні (відповідно до розпорядку дня, затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 ) на території військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 (більш точна адреса не зазначається), у зв`язку із чим, у порушення вимог ст.16 Статуту Збройних Сил України, свої обов`язки за посадою командира взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 не виконував до 13:30 того ж дня, коли був доставлений до військової частини НОМЕР_1 . Відсутність старшого лейтенанта ОСОБА_2 на ранковому шикуванні підтверджують командир роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , офіцер резерву військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , офіцер резерву військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , офіцер резерву військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 . В подальшому, 09.12.2022 старший лейтенант ОСОБА_2 був доставлений до Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону для прийняття правового рішення.
Такі дії старшого лейтенанта ОСОБА_2 призвели до невиконання ним обов`язків командира взводу, порушення військової дисципліни, положень статуту, подання негідного прикладу співслужбовцям та підлеглому особовому складу, підриву боєздатності його підрозділу, який фактично тимчасово залишився без командира.
Таким чином, 14.11.2022 з 08:55 до 13:30 старший лейтенант ОСОБА_2 , будучи військовою службовою особою, під час несення служби на посаді командира взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 , діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, не виконував свої обов`язки за посадою у зв`язку із тим, що у період з 08:55 до 13:30 14.11.2022, не маючи на те законних підстав, був відсутнім на території військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 ( точна адреса не зазначається), чим вчинив недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою в умовах особливого періоду, що утворює собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні провину не визнав, пояснив, що він не заперпечує самого факту його відсутності у військоій частині 14.11.2022 року, але вказує, що напередодні 13.11.2022 року він вживав алкогольні напої, тому погано себе почував, зателефонував командиру частини та повідомив, що не може прибути до частини. Дозволу від командира на звільнення від служби не отримав. Навпаки, командир приїхав 14.11.2022 року та забрав його з готелю, де він був та привіз до військової частини. За відсутність у частині на нього вже накладено адмінінстративне стягнення судом, вважає, що повторно за те саме правопорушення неможна притягувати до відповідальності, тому просив закрити провадення у справі.

Адвокат Клис А.А. просив справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до постанови суду від 06.02.2023 року ОСОБА_2 вже притягнуто до адмінінстративної відповідальності саме за це правопорушення від 14.11.2022 року, а двічі за одне і те ж правопорушення неможна притягувати до відповідальності. Крім того, вважає, що протокол складений у порушення вимог КУпАП, оскільки він не був складений протягом 24 годин.
Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону Богатир В.К. просив визнати ОСОБА_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та застосувати до останнього стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті. При цьому зазначив, що протокол складений протягом 24 годин з моменту виявлення правопорушення органами військової прокуратури та доводи ОСОБА_2 про повторне його притягнення за те ж саме правопорушення є безпідставними, оскільки хоча період вчинення правопорушення і збігається, але правопорушення є різними. Дане правопорушення стосується невиконання ОСОБА_2 як офіцером, службовою особою своїх повноважень, оскільки він є командиром взводу, має у своєму підпорядкуванні іншіх офіцерів та відсутність на службі є недбальством, що могло привести до негативних наслідків у період особливого періоду, воєнного стану та мобілізації.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Частиною другою ст.172-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно ст.1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року № 1932-XII, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-XII, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплю час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» оголошено часткову мобілізацію. Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію"» від 17 березня 2014 року № 1126-VII затверджено Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022 та від 07.11.2022 року № 757/2022, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, від 22.05.2022 року № 2263-IX, від 15.08.2022 року № 2500-IX та від 16.11.2022 року № 2738-IX.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори та резервістів під час мобілізації вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Відтак, будучи військовослужбовцем старший лейтенант ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей.
Відповідно до ст.ст. 119, 120 Статуту Внутрішньої служби ЗС України, командир взводу (групи, башти) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу, за підтримання внутрішнього порядку у взводі. Командир взводу підпорядковується командирові роти (бойової частини) і є прямим начальником усього особового складу взводу.
Командир взводу (групи, башти) зобов`язаний: підтримувати особовий склад взводу (групи, башти), озброєння і техніку в постійній бойовій готовності: проводити з особовим складом взводу (групи, башти) заняття з бойової підготовки і керувати навчанням рядового складу, що проводять командири відділень (старшини команд), вести облік бойової підготовки взводу (групи, башти); знати тактику дій взводу в різних видах бою, управляти взводом (групою, баштою) під час виконання бойових завдань; досконало знати й володіти всіма видами озброєння і техніки взводу (групи, башти), правильно зберігати, експлуатувати, обслуговувати та особисто перевіряти їх бойову готовність; постійно вдосконалювати свої фахові й методичні навички, подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку; з повагою ставитися до підлеглих, дбати про виховання військовослужбовців рядового, сержантського (старшинського) складу та згуртування військового колективу та виконувати інші обов`язки.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_2 14.11.2022 року у зазначеній період часу у протоколі не виконував належним чином свої обов`язки, а отже проявив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_2 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 09.12.2022 року, який підписаний ОСОБА_2 без яких-небудь заперечень щодо його змісту, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , витягом з наказу№2 від 18.03.2022 року та поясненнями самого ОСОБА_2 , яки не заперечує самого факту відсутності його на службі 14.11.2022 року та виконання своїх обов`язків, як командира взаводу.

При цьому суд відхиляє посилання адвоката на порушення вимог КУпАП щодо строку складання протоколу протягом 24 годин. З матеріалів справи вбачається, що за наслідками виявленого правопорушення проводилася перевірка, відбиралися пояснення, збиралися інші письмові докази та 08.12.2022 року матеріали перевірки командиром військової частини були направлені до керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону та 09.12.2022 року прокурором складено протокол про адміністративне правопрушення, а отже прокурором , як уповноваженою особою, протокол складено протягом доби з моменту отримання матеріалів перевірки. Сам по собі період перевірки з моменту вчиненння правопорушення не спростовує наявність самого правопорушення.

Також суд відхиляє посилання адвоката на притягнення ОСОБА_2 до адміністратвиної відповідальності за це ж саме правопорушення, як на підставу для закриття провадження у справі, виходячі з наступного.

Відповідно до постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 06.02.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП , а саме за невихід на військову службу в умовах особливого періода 14.11.2023 року о 09.00 годин.

Правопорушення, за яке складено протокол від 09.12.2023 року стосується недбалого ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. Хоча період вчинення зазначених правопорушень збігається та є 14.11.2023 року, але данні правопорушення є різні за змістом. Відповідно до протоколу від 09.12.2023 року встановлено недбале ставлення ОСОБА_2 , як військовою особою, до військової служби з наведених у протоколі обставни, а не за невихід на військову службу, що є окремим правопорушенням.

Як вбачається із матеріалів справи, військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП, було вчинене ОСОБА_2 14.11.2022 року.

Станом на 14.11.2022 року чинною була редакція санкції ч.2 ст. 172-15 КУпАП, яка передбачала накладення стягнення у виді штрафу в розмірі від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

В свою чергу Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13 грудня 2022 року № 2839-IX, який набрав чинності 27.01.2023 року, посилив відповідальність за адміністративні правопорушення, передбачене ч.2 ст. 17215 КУпАП, оскільки збільшив розміри як штрафу так і строку арешту з утриманням на гауптвахті, внаслідок чого на теперішній час зазначена санкція передбачає накладення стягнення у виді штрафу в розмірі від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно положень ч.1 та другого речення ч.2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст. 172-15 КУпАП, яка була чинною на час вчинення ним правопорушення 14.11.2022 року, тобто до внесення до неї змін Законом від 13 грудня 2022 року № 2839-IX.

Відповідно до досліджених матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення військових адміністративних правопорушень, що носить системний характер.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_2 , який є командиром взводу, ступінь його вини, наслідки від вчиненого правопорушення, а саме що командир взводу ОСОБА_2 залишив своїх підлеглих у період особливого стану у порушення вимог Статуту Внутрішньої служби ЗС України , про відсутність у діях ОСОБА_2 становлення на шлях виправлення та недопущення нових правопорушень, припущення поведінки, яка не є прикладом для підлеглих, як зразкове виконання військового обов`язку,суд вважає необхідним та достатнім застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк сім діб. Саме таке адміністративне стягнення на думку суду буде необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_2 , досягнення інших цілей стягнення, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст. ст. 172-15,221,252,283,284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_2 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 7 (сім) діб.

Строк арешту з утриманням на гауптвахті - обчислювати з моменту затримання після набрання постановою законоої сили.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.І. Федоренко