Справа №587/1564/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гончаренко Л. М.
Номер провадження 33/816/193/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката - Стегній А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Стегній А.М. на постанову Сумського районного суду Сумської області від 23 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою по АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 3(три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 05 жовтня 2022 року о 12 год. 34 хв. в Сумському районі на а/д 0-191515 в с. Постольне -с. Головашівка км 6 керував транспортним засобом ВАЗ -21099, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 категорично відмовився, що є зафіксовано на нагрудний відеореєстратор №АА00454, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Стегній А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати дану постанову та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції не зупиняли авто, і що його авто стояло біля двору. Захисник Стегній А.М. зазначив, що ОСОБА_1 в день, коли відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення спиртні напої не вживав, автомобілем не керував, огляд на стан сп`яніння погоджувався пройти, але працівники поліції постійно то включали то виключали камеру і той факт не зафіксували на камеру. Апелянт вказує, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та не надано скористатися правом на правову допомогу. Крім того, апелянт вважав долучений відеозапис до справи недопустими доказом, оскільки, у протоколі оформленому працівниками поліції не зазначено технічного засобу, на яке було здійснено відео. При цьому, відеозапис складався із 4-х частин відеофайлів, який не містить електронного цифрового підпису уповноваженої особи та на думку апелянта, не був оформлений належним чином як електронний доказ. Крім того, як вказує апелянт, в суді першої інстанції не було встановлено якими відеозаписами були здійснені відео файли, а тому їх справжність і автентичність не можливо встановити.

Апелянт у апеляційній скарзі посилався практику Верховного Суду України (справа № 428/2769/17 від 24.01.2019, справа № 524/5536/17 від 15.11.2018), в яких зазначено, що відсутність даних про технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого здійснено фото, або відео зйомку, результати якої є недопустимими.

Захисник зазначив, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі безсумнівні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Стегній А.М., які вимоги апеляційної скарги захисника підтримали, просили задовольнити скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 Порядку визначає, що огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Аналогічні положення містить п. 2 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Приписами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи, яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться, є визначена уст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п. 3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ№315919 від 05 жовтня 2022 року (а.с.1) в якому викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, міститься посилання на долучені до протоколу докази, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість (а.с. 3), актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. (а.с.4), диском з відеозаписом (а.с. 5), на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, довідкою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Щодо доводів апелянта про не керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими та такими, що спростовується, наявними в матеріалах доказами.

Зокрема, із доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису (а.с.5) слідує, що працівники поліції їдуть за автомобілем, який повернувши ліворуч до подвір`я будинку зупинився і зі сторони водійського місця вийшов водій - ОСОБА_1 . Працівники поліції підішли до ОСОБА_1 , попередили останнього про те, що ведеться відео фіксація у встановленому законом порядку, запитували чому він не включив лівий поворот здійснюючи даний маневр та попросили пред`явити водійське посвідчення, на що останній відповів агресивно, відмовлявся пред`являти документи, а в подальшому пред`явив паспорт.

Із вказаного відеозапису (а.с.5) вбачається, що ОСОБА_1 вів себе неадекватно, сперечався з співробітниками поліції, постійно виражався нецензурною лайкою у бік працівників поліції, в той час, працівники поліції запитали ОСОБА_1 «чи вживав він сьогодні спиртні напої» спочатку відповів що вживав, а потім, сказав що не вживав. Працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про підозру, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці у встановленому законом порядку, на що останній категорично відмовлявся, стверджував що він не керував транспортним засобом, від підписів у протоколі та отримання копії такого категорично відмовлявся. Крім того, із зазначеного відеозапису слідує, що ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено йому про дату, час і місце судового розгляду складених відносно нього матеріалів.

Вказаними відеозаписами також повністю спростовуються доводи захисника , які він зазначав вже в суді апеляційної інстанції про те, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_1 , оскільки з відео вбачається, що підставою зупинки було порушення ним правил дорожнього руху, а саме не включив поворот, при виконанні маневру.

Доводи апелянта про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис з диску є недопустимим доказом, зважаючи на ту обставину, що він складався із 4-х частин віднофайлів, та не містить електронного цифрового підпису уповноваженої особи, апеляційний суд вважає безпідставними та необгрунтованими, оскільки таке твердження не спростовує факту вчинення правопорушення, і крім того, працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що здійснюється відео фіксація, у передбаченому законом порядку з посиланням на норму закону.

В апеляційній скарзі, з посиланням на постанови Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 24.01.2019 у справі № 428/2769/17 захисник також зазначає, що відеозапис не є належним доказом по справі.

Апеляційний суд відхиляє такий довід, адже у одній з постанов, на які посилається апелянт, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду визнав неналежним доказом відеозапис через те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка відповідно до ст. 258 КУпАП винесена органом Національної поліції без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не містила посилання на технічний засіб, яким була здійснена відеофіксація, як того вимагає ч. 3 ст. 283 КУпАП. Проте ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом першої інстанції, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом. Відеозапис не є недопустимим доказом, як вважає апелянт, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання захисник, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, тому доводи апелянтів про те, що зазначенні обставини в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 23 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 3(три) роки - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Стегнія А.М. на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.