Справа № 359/2188/22
Провадження № 3/359/106/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Ткаченко Д.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли з Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

12 лютого 2022 року о 13 год. 15 хв. по вул. Київський Шлях, 2 в м. Бориспіль, Київської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ-Daewoo» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, порушення вимови, порушення координації рухів. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків він відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року.

В судові засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки, на адресу місця проживання, яку вказала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час складення протоколу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989). Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду справи, учасником якої вона є (Аналогічний висновок з цього приводу викладений в Постанові ВС від 25 травня 2018 року у справі № 925/125/14).

Відомості про те, що ОСОБА_1 в розумні інтервали часу вживав заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження матеріали справи не містять. Дані про поважність причин його неявок до суду також відсутні. Приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченої ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, враховуючи те, що судом використано усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи про розгляд справи, однак ОСОБА_1 , будучи обізнаним про судове провадження, в судові засідання неодноразово не з`явився без поважних причин, судом розглянуто справу без його участі.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до таких висновків.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні правопорушення, яке полягає у його відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 304098 від 12.02.2022 року, даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 12.02.2022 року, даними постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕОА № 53099937 від 12.02.2022 року, даними рапорту інспектора взводу №2 роти №3 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області лейтенанта поліції Войновського В. від 12.02.2022 року, письмовими поясненнями двох свідків, які зазначили, що громадянин ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, а також даними довідки про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення від 14.02.2022 р.

Окремо суд звертає увагу на досліджений в судовому засіданні відеозапис події, долученого до матеріалів справи на ДВД-диску з якого вбачається, що працівники поліції після виявлення та озвучення ознак наркотичного сп`яніння, запропонували водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 категорично відмовився.

Встановлено, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.11.2021 р.ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні 09.09.2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже, з огляду на викладене, ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Також суд звертає увагу, що відповідно до довідки наданої заступником командира БПП в місті Бориспіль УПП у Київській області ДПП майора поліції Майстренка С. від 14.02.2022 року ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом не отримував. Згідно п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже, суд приходить до висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, доцільно накласти стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч. 2 ст. 130, ст.283-285 КУпАП,

у х в а л и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. (одержувач: ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300; банк: Казначейство України (ЕАП); ; МФО: 899998; номер рахунку: UA0010001; код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомий, на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення і підлягає виконанню протягом 3-х місяців з дня набрання нею чинності.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя Д.В. Ткаченко