ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 639/4434/22 Головуючий 1 інстанції: Макаров В.О.
Провадження №: 33/818/265/23 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві ОСОБА_1 , без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , з участю захисника адвоката Сергєєва М.А., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 січня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 січня 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є військовослужбовцем ЗСУ, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн.80 коп.

Постановою встановлено, що 13 грудня 2022 року о 02 годині 20 хвилин на перехресті пр-ту Ново-Баварський та Кільцева дорога, в районі будинку № 130 по пр.-ту Ново-Баварський в м. Харкові водій ОСОБА_2 керував автомобілем VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 результат огляду 1.44 ‰.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п 2.9 «А» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не вказане рішення суду першої інстанції 13.02.2023 захисник ОСОБА_2 адвокат Сергєєв М.А. подав апеляційну скаргу.

21.02.2023 захисник подав клопотання про зупинення провадження в справі.

В обґрунтування клопотання посилається на бажання правопорушника ОСОБА_2 взяти участь у розгляді справи особисто, що неможливо здійснити оскільки він проходить військову службу на лаві Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_2 , відповідно до довідки №45 від 12.01.2023.

У зв`язку з тим, що забезпечити особисту участь особи, що притягується до адміністративної відповідальності неможливо, то провадження необхідно зупинити, з підстав, передбачених ст.335 КПК України, оскільки участь обвинуваченого в судовому засіданні виключається у разі, якщо він був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Вказане заявник обґрунтовував нормами ч.1 ст.2 КУпАП, ст.9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких усталена судова практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства і обов`язкова для застосування як джерело права. При цьому, Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, як застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні», у розумінні норм Конвенції, визнаючи кримінально правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. У зв`язку з тим, що нормами КУпАП не врегульовано порядок зупинення провадження у справах про адмінправопорушення, то на думку захисника, в такому випадку необхідно застосовувати закон, що регулює подібні правовідносини, по аналогії закону, а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права за аналогією права. Як вказав захисник, відповідно до усталеної судової практики, суди у певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону, а тому, на його думку, найближче до адміністративно деліктних правовідносин є кримінальне процесуальне законодавство.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник підтримав вимоги клопотання в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на обґрунтування клопотання, перевіривши представлені матеріали адміністративного провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено законодавцем в ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. При цьому, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (Європейська конвенція з прав людини), яка ратифікована Україною 17 липня 1997 р., а також додаткові протоколи до неї (всі з яких ратифіковані Україною), підлягає застосуванню в Україні як частина її національного законодавства згідно із статтею 9 Конституції України. Вона має вищу юридичну силу по відношенню до всіх актів національного законодавства, за винятком Конституції України.

Водночас, ґарантування прав, передбачених Конвенцією, неможливе без використання тлумачення Конвенції, що надається ЄСПЛ в його справах.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Розглядаючи такі справи і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на вказані випадки, необхідно звернути увагу, що виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти України»)

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зокрема, в даному випадку можна врахувати, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер. Адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

З огляду на суворість передбаченого покарання за адміністративні правопорушення, ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до «кримінального аспекту» в розумінні ст.6 Конвенції, оскільки тТакі адміністративні провадження слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.

Так, з огляду на положення ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Нормами КУпАП не врегульовано порядок зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Оскільки інші кодекси України, зокрема, Кримінальний процесуальний кодекс України, містить відповідні правові норми, тому при розгляді даного питання підлягає застосуванню аналогія закону.

Відповідно до ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з протоколу про вчинене адміністративне правопорушення №ААБ 190936, ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП 13 грудня 2022 року, під час служби у Збройних Силах України, оскільки був призваний до Лав Збройних Сил ще в червні 2022 року, що не заперечується захисником.

А відтак, положення ст.335 КПК України в даному випадку не застосовуються, оскільки ОСОБА_2 вже був призваний до проходження військової служби.

Крім того, колегія суддів враховує, що апеляційна скарга подана захисником ОСОБА_2 , а тому, процесуальних порушень, зокрема порушення права на захист та права на доступ до правосуддя, апеляційний суд не вбачає, оскільки суд вправі розглянути справу за відсутністю особи, що скоїла правопорушення, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, за наявністю відомостей про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Враховуючи, що інтереси ОСОБА_2 в апеляційному суді представляє захисник Сергєєв М.А., апеляційний суд вважає, що в даному випадку справу можливо розглянути за відсутності ОСОБА_2 , без порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, права на захист та доступ до правосуддя .

За таких обставин, апеляційний суд дійшов до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження по даній справі, а відтак, і для задоволення клопотання захисника Сергєєва М.А.

Керуючись ст. 1,7,24,33,38,294,29у КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника правопорушника ОСОБА_2 адвоката Сергєєва М.А. про зупинення провадження за апеляційною скаргою на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 31. 01.2023 року по справі щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без задоволення.
Клопотання захисника про ознайомлення з матеріалами справи, - задовольнити.
Відкласти розгляд справи на 10 год. хв. 22 березня 2023 року.
Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Апеляційного суду
Харківської області О.М. Курило