ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/170/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2008 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ААД № 212742),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 09.11.2021 року о 22 год. 45 хв., рухаючись по просп. М. Бажана, 2-Б у м. Києві, в порушення вимог п. 2.9 а) ПДР, керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, блідість обличчя та тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився у лікаря-нарколога КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20, відповідно до висновку якого водій ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння - стимулятори (амфетамін).

До суду 26.01.2023 року та 31.01.23 року ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Харчук О.П. не з`явилися. Разом з тим, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 130 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте розгляд справи за статтею 130 КУпАП, в якій ОСОБА_1 притягається до відповідальності, не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням параграфу 1 статті 6 даної Конвенції.

При цьому до завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення наряду із охороною прав і свобод громадян віднесено в тому числі і виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, блідість обличчя та тремтіння пальців рук.

За наведених обставин вважаю, що у працівників поліції були наявні передбачені законом підстави для проведення відповідного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, про що, працівник поліції і зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, стан сп`яніння встановлюється за результатами огляду на підставі виявлених у обстежуваної особи клінічних ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, а не встановлення кількості виявленої наркотичної речовини, що спричинила стан сп`яніння.

Відповідно до наказу КМДА від № 1160 від 07.09.2021 року «Про організацію проведення у м. Києві оглядів водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння» єдиною установою у м. Києві було визначено КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», якій надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП працівниками поліції було доставлено до уповноваженого Департаментом охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації закладу охорони здоров`я - Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» для проходження огляду на стан сп`яніння, де останній пройшов медичний огляд лікарем-наркологом, за результатами якого лікар встановив факт перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння. Підстав недовіряти висновку лікаря та вважати результати огляду недостовірними суд не вбачає.

Будь-яких відомостей щодо порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, визначеної Інструкцією, до суду не подано.

Висновок щодо результатів медичного огляду (далі - висновок) складений на бланку додатку 4 до Інструкції про виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735, відтак сумніву не викликає.

Відповідно до п. 13 Постанови КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Згідно даних висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 12.11.2021 року, на підставі акту № 006464, скаденого о 23 год. 13 хв., ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння - стимулятори (амфетамін).

Відсутність даних щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом також само по собі не свідчить про відсутність його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Не погоджуючись із вказаним висновком захисник ОСОБА_1 - адвокат Харчук О.П. заявив клопотання про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи зразків біологічного середовища ОСОБА_1 , відібраних 09 листопада 2021 року, для належного встановлення перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 наполягав на тому, що будь-яких наркотичних засобів чи психотропних речовин він не вживає і саме з цих підстав він ставить під сумнів висновок КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду, яке було задоволено.

Разом з тим, у зв`язку із ненадходження оплати за проведення експертизи, після неодноразових нагадувань ОСОБА_1 про це судом, вказану справу було повернуто 04.01.2023 року без виконання постанови про проведення судово-медичної токсикологічної експертизи, тобто поза межами однорічного строку з дня вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене приходжу до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у мотивувальній частині постанови, не зважаючи на заперечення останнім своєї вини, підтверджена в повному обсязі, а твердження останнього про те, що в наркотичному сп`янінні він не перебував, є обраною позицією захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене.

При цьому, враховуючи закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 130, 247 п. 7, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя