"01" березня 2023 р. Справа № 363/1183/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 473432 від 18.02.2023 року вбачається, що 03 лютого 2022 року близько 23 год. 15 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру виражався в її бік нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під час розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясування вищезазначених обставин здійснюється у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом дослідження під час судового розгляду доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Крім того, відповідно до ст. 278 КУпАП суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевказаного, можна зробити висновок, що притягнення особи до адміністративної відповідальності може відбуватися лише за наслідком розгляду і вирішення судом справи про адміністративне правопорушення, в межах якої у встановленому законодавством порядку будуть досліджені всі належні, допустимі, достовірні докази, які в своїй сукупності будуть достатніми для того, щоб встановити факт вчинення адміністративного правопорушення та особу, яка його вчинила. З цією метою при підготовці справи до розгляду суд перевіряє правильність складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оскільки повнота та правильність їх складання впливає на об`єктивну можливість суду повно, всебічно та точно встановити всі обставини та факти вчинення адміністративного правопорушення та вирішити питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності може відбуватися лише за наслідком розгляду і вирішення судом справи про адміністративне правопорушення, в межах якої у встановленому законодавством порядку будуть досліджені всі належні, допустимі, достовірні докази, які в своїй сукупності будуть достатніми для того, щоб встановити факт вчинення адміністративного правопорушення та особу, яка його вчинила. З цією метою при підготовці справи до розгляду суд перевіряє правильність складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення, оскільки повнота та правильність їх складання впливає на об`єктивну можливість суду повно, всебічно та точно встановити всі обставини та факти вчинення адміністративного правопорушення та вирішити питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тому з метою запобігання необґрунтованому та несправедливому притягненню особи до адміністративної відповідальності суд на основі повного, всебічного та ретельного дослідження всіх наявних допустимих, достовірних, належних доказів повинен встановити та відтворити всі обставини та факти вчинення адміністративного правопорушення таким чином, щоб можна було зробили категоричні та безумовні висновки щодо вчинення адміністративного правопорушення та особи правопорушника.

Зробити такі висновки за відсутності належної доказової бази, єдиними уповноваженими на збирання якої є лише органи (посадові особи), що уповноважені на складення протоколу, неможливо.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

На противагу цьому матеріали справи про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 складаються лише з протоколу, рапорту, заяви та письмових пояснень, що є критично маленькою доказовою базою для встановлення всіх обставин та фактів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Єдиним доказом, що підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, є протокол про адміністративне правопорушення. Але протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Протокол не може бути єдиним, однозначним та беззаперечним доказам у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, матеріали справи не містять жодного належного, допустимого, достовірного доказу, у тому числі аудіо- та відеозапису, пояснень свідків, тощо, на основі яких суд мав би можливість встановити факт вчинення правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 173-2 КУпАП, конкретний характер дій, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та застосуванні фізичної сили, а також визначити особу, винну у вчиненні таких протиправних дій.

Для того, щоб в межах даного провадження у справі про адміністративне правопорушення зробити категоричні та беззаперечні висновки щодо вчинення правопорушення, характеру конкретних дій, а також винної особи суду недостатньо лише протоколу, що є за своєю сутністю процесуальними документами фіксації факту, а також письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому працівникам поліції у процесі доопрацювання матеріалів справи, складених відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, потрібно надати всі можливі зібрані та наявні докази, що будуть підтверджувати та вказувати на всі елементи та ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджувати або спростовувати винуватість ОСОБА_1 , зокрема, у вчиненні дій, що полягають у висловленні нецензурної лайки.

Суд звертає увагу, що аналіз диспозиції ст. 173-2 КУпАП та положень ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає можливість зробити висновок, що вимоги законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюються на вичерпне коло осіб, які в більшості випадків пов?язані між собою родинними, сімейними стосунками або спільно проживають, мають спільний побут, права та обов?язки як у подружжя. Таким чином, склад адміністративного правопорушення ст. 173-2 КУпАП передбачає спеціального суб?єкта, яким є особа, на яку поширюються вимоги законодавства про запобігання та протидію домашнього насильства. Вичерпний перелік таких осіб наводиться у ст. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

При перевірці протоколу про адміністративне правопорушення судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу на ту обставину, що факт спільного проживання за однією адресою не є достатнім для констатації того, що ці особи мають родинні чи сімейні стосунки або спільний побут, права та обов`язки. Тобто спільність місця проживання не є визначальним при визначенні того чи є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, спеціальним суб?єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У той же час матеріали справи не містять будь-якого іншого документа, який би підтверджував той факт, що ОСОБА_1 є особою, на яку поширюються вимоги законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Зокрема, відсутні будь-які документи, що засвідчують наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 родинних чи сімейних стосунків або спільного побуту, прав та обов?язків як у подружжя.

Тому працівники поліції у процесі доопрацювання матеріалів справи повинні надати всі можливі належні, допустимі та достовірні докази, на основі яких суд мав би можливість встановити, що ОСОБА_1 є особою, на яку поширюються вимоги законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Це повинні бути докази, які засвідчують або наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 родинних чи сімейних відносин або спільність їх проживання та наявність спільного побуту, прав та обов?язків як у подружжя.

Крім того, оскільки під час розгляду справи суд встановлює не тільки обставини та факти вчинення правопорушення, але і обставини та факти, що характеризують особу правопорушника, то суд звертає увагу, що до матеріалів справи не додано витяг з бази даних «АРМОР», що позбавляє суд можливості встановити наявність чи відсутність фактів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а відповідно вирішити питання про правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 , а у подальшому вирішити питання про вид і розмір стягнення.

У разі встановлення, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП працівники поліції також повинні надати належним чином завірену копію постанови суду з поміткою про набрання чинності, з якої буде вбачатися факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, до матеріалів справи не додано жодного характеризуючого матеріалу ОСОБА_1 , зокрема, за місцем проживання, що позбавляє суд можливості встановити всі обставини та факти, що стосуються особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та відтворити її соціально-поведінкову картинку.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 02.09.2021 року у справі № 11-97сап20 зробила висновок, що немає процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього.

На додаток до цього відповідно до положень п. 24 ППВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» Верховний Суд України визнав правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення. Таким чином, Верховний Суд України визнав неприпустимість спрощеного підходу до розгляду і вирішення справ про адміністративне правопорушення.

Отже, з огляду на допущену неповноту при складанні адміністративного матеріалу, що в свою чергу унеможливлює повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи в судовому засіданні, оскільки при розгляді справи суд повинен з`ясувати всі конкретні обставини справи і з урахуванням досліджених доказів постановити в справі належне рішення, суд приходить до висновку про необхідність повернення вказаного матеріалу до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повернути до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для належного оформлення та усунення зазначених недоліків.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Рукас