Справа № 525/890/22
Провадження №3/525/18/2023 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.02.2023 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Прасол Я.В.
секретаря судових засідань Фесенко Ю.А.,
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника адвоката Смірнова С.І.,
розглянувши матеріали, що надійшли від ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Велика Багачка, Полтавської області, українця, гром. України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ПП «Великобагачанський комбікормовий завод», РНОКПП НОМЕР_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),
08.12.2022 до Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшли матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ст. 173, 185 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №054444 від 07.12.2022, 24.11.2022 о 21 год. 51 хв. ОСОБА_1 в громадському місці на вулиці Тітова, 22, в селищі Велика Багачка ображав нецензурними словами поліцейського ст. інспектора СРПП ВП №3 Любченка В.В. під час виконання службових обов`язків по забезпеченню публічного порядку, безпеки дорожнього руху, та попередження правопорушень, на зауваження поліцейського припинити образи не реагував, чим вчинив дрібне хуліганство. Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №054445 від 07.12.2022, 24.11.2022 о 21 год. 51 хв. ОСОБА_1 перебуваючи по вулиці Тітова, 22, в селищі Велика Багачка, Миргородського району, Полтавської області, нецензурно висловлювався в адресу поліцейського ст. інспектора СРПП ВП №3 Любченка В.В. під час виконання ним службових обов`язків по забезпеченню публічного порядку, взаємодії з населенням, безпеки дорожнього руху, відмовився виконувати законні вимоги працівників поліції припинити хуліганські дії, на законні вимоги поліцейського не реагував, чим вчинив злісну непокору працівникам поліції. Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Судом, до початку розгляду справ по суті, з урахуванням думки учасників судового розгляду, які не заперечували проти спільного розгляду справ, було ухвалено проводити спільний розгляд справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 173, 185 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень не визнав, суду пояснив, що має неприязне відношення до інспектора СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Любченка В.В., оскільки останній під час виконання своїх службових обов`язків неодноразово зупиняв транспортні засоби під його керуванням та накладав адміністративне стягнення за порушення ПДР України, він штраф сплатив. Вважає, що у вказаного поліцейського відношення до нього, як до водія, упереджене. 24.11.2022 він їхав разом зі свідком ОСОБА_2 до сауни, що розташована в селищі Велика Багачка, по вул. Тітова в особистих справах. Коли він уже безпосередньо доїхав до пункту призначення та зупинився, то побачив, що позаду під`їхав патрульний поліцейський автомобіль та увімкнулися проблискові маячки синього та червоного кольору. До нього підійшов інспектор СРПП ОСОБА_3 , представився та повідомив, що він, виконуючи маневр повороту, не увімкнув світловий покажчик повороту. Оскільки він був не згідний із порушенням, то попросив надати відеофіксацію порушення. Після перегляду відеозапису, з яким він теж був незгідний, поліцейський повідомив, що буде виносити постанову про накладення адміністративного стягнення. Такі дії поліцейського обурили його та він почав виражатися нецензурною лайкою в адресу даного поліцейського. Декілька разів поліцейський говорив, щоб він припинив виражатися нецензурною лайкою, він реагував частково. На запитання суду повідомив, що виражався в адресу поліцейського ОСОБА_3 нецензурною лайкою, оскільки останній оштрафував його раніше за те, що він керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременями безпеки, якби поліцейський ОСОБА_3 не розпочав розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР 24.11.2022, підстав виражатися нецензурною лайкою у нього не було б.
Захисник адвокат Смірнов С.І. вважав, що справа підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП.
Ст. інспектор СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Любченко В.В. суду пояснив, що 24.11.2022 після 20 години він заступив на чергування у складі ГРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області разом із поліцейським Онищенком Д. Під час патрулювання було виявлено порушення ПДР, у зв`язку з чим зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Причиною зупинки було порушення водієм ПДР України, водій не увімкнув світловий покажчик повороту, виконуючи маневр повороту праворуч. Він підійшов до водія, представився, повідомив причини зупинки. ОСОБА_1 факт порушення заперечував, просив надати докази. Після перегляду відеофіксації порушення, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 почав вести себе не адекватно, виражався нецензурною лайкою, в основному в його адресу. Він вимагав припинити виражатися нецензурною лайкою, але ОСОБА_1 не реагував. Під час зупинки водій ОСОБА_1 перебував в автомобілі сам, хвилини через 2-3 підійшла свідок ОСОБА_2 та сіла до автомобіля. Додатково пояснив, що неприязних відносин чи упередженого ставлення до ОСОБА_1 він не має, до 24.11.2022 зупиняв його двічі, один раз притягав до адміністративної відповідальності, інший раз обмежився усним попередженням.
Свідок ОСОБА_2 під час її допиту в судовому засіданні пояснила, що їй відомо, що між ОСОБА_1 та поліцейським Любченком В.В. існують неприязні відносини, оскільки останній упереджено та емоційно відноситься до ОСОБА_1 , про зазначені події їй відомо зі слів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 емоційно відреагував на безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності поліцейським ОСОБА_3 та обурюючись вживав нецензурну лайку, при цьому перебував за кермом автомобіля. ОСОБА_1 є її колегою по роботі, він зарекомендував себе з позитивної сторони, не конфліктний, готовий прийти на допомогу.
Допитаний, як свідок ОСОБА_4 суду повідомив, що він не був безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення 24.11.2022, отримав від керівника ОСОБА_5 розпорядження скласти протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП на виконання постанови суду про повернення матеріалів справи відносно ОСОБА_1 на доопрацювання.
Допитаний, як свідок ОСОБА_6 суду повідомив, що він був 24.11.2022 на патрулюванні разом із поліцейським ОСОБА_3 . Під час патрулювання було виявлено порушення ПДР, у зв`язку з чим було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , він був за кермом службового автомобіля, тому з водієм спілкувався його колега. Під час розгляду справи ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, неодноразово ОСОБА_3 та особисто він робили зауваження останньому, щоб той припинив виражатися нецензурною лайкою, на що останній реагував, але тільки тимчасово. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП він складав за вказівкою керівника на виконання постанови суду.
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Смірнова С.І., потерпілого ОСОБА_3 , свідків, вивчивши та проаналізувавши у сукупності всі доказі зібрані по справі приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 173 КУпАП встановлено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Суб`єктом правопорушення є фізична осудна особа, якій виповнилося 16 років, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.
Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Відмінною особливістю дрібного хуліганства від хуліганства, що карається в кримінальному порядку, є те, що воно не має характеру грубого порушення громадського порядку, яке завдає суттєву шкоду суспільним відносинам, правовим та законним інтересам громадян.
Для всіх проявів вчинення дрібного хуліганства характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом ст. інспектора СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Любченка В.В. від 24.11.2022, відеозаписом з боді-камери патрульного поліцейського.
При цьому суд зауважує, що ні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ні свідки, факт виражання нецензурною лайкою ОСОБА_1 у громадському місці по вул. Тітова, 22 в селищі Велика Багачка не заперечували, зазначений факт підтверджується переглянутим у судовому засіданні відеозаписом, де чітко зафіксовано, що на проїжджій частині дороги під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції в межах населеного пункту та у присутності сторонніх осіб ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою. Як повідомив останній його дії були пов`язані безпосередньо з виконанням працівником поліції ОСОБА_3 своїх посадових обов`язків по забезпеченню публічного порядку, безпеки дорожнього руху, та попередження правопорушень, що свідчить про порушення громадського порядку. Поліцейські неодноразово вимагали від ОСОБА_1 припинити виражатися нецензурною лайкою, в іншому випадку на нього буде складено протокол за ст. 173 КУпАП, проте останній не реагував та продовжував виражатися нецензурною лайкою.
Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
У справі «Серявін та інші проти України» рішення від 10 лютого 2010 року ЄСПЛ прийшов до висновку про те, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, суд приходить до переконання, що вина останнього у вчиненні даного адміністративного правопорушення є недоведеною.
Згідно ст. 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Пленум Верховного Суду України у п. 7 Постанови «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» роз`яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.
З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.
За змістом ст. ст. 254 і 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі.
Як встановлено із суті правопорушення, зафіксованого у протоколі про адміністративне правопорушення, останній не містить відомостей про те, що вимога працівників поліції була наполегливою та неодноразово повтореною.
Необхідність з`ясування суті розпорядження працівника поліції, з метою надання оцінки його законності, випливає, зокрема, з Постанови Верховного Суду України від 03 березня 2014 року у справі № 5-49к13, прийнятої внаслідок постановлення рішення Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року (набуло статусу остаточного 11 липня 2013 року).
Із матеріалів відеозапису, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що поліцейський попереджав ОСОБА_1 про необхідність припинити лайку, в іншому випадку його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. Відомостей про те, що ОСОБА_1 було наполегливо та неодноразово висунуто вимогу поліцейського про припинення вчинення хуліганських дій на місці події 24.11.2022, про роз`яснення наслідків невиконання такої вимоги, матеріали справи не містять.
Працівники поліції Любченко В.В. та ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердили, що після зауваження поліцейського останній на деякий час припиняв лайку.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 07.12.2022 у службовому кабінеті ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області поліцейським, який був відсутній на місці події 24.11.2022.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстроннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП є недоведеною, а тому провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).
Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та обставин, що пом`якшують його відповідальність судом не встановлено.
Враховуючи викладене, з урахуванням обставин справи та особи винного, який має постійне місце проживання, місце роботи, за місцем роботи характеризується позитивно, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати відносно нього вид стягнення у виді штрафу з метою виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобіганню вчинення нових правопорушень у подальшому.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення належить стягнути з ОСОБА_1 з урахуванням того, що справа надійшла до розгляду у 2022 році в час, коли діяли ставки судового збору за 2022 рік.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.9, 23, 33, 36, 173, 185, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП,
Об`єднати справи про адміністративні правопорушення, вчинені ОСОБА_1 №525/890/22 за ст. 173 КУпАП та №525/924/22 за ст. 185 КУпАП з присвоєнням номеру №525/890/22.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) гривень на користь держави.
Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Прасол