Справа № 357/3727/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіГавенко О.Л. розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП в матеріалах справи відсутній, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 150956 від 12.05.2022 року, 12.05.2022 року о 00 год.10 хв. в м. Біла Церква бул. Олександрійський, 132, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYUNDAI SANTAFE» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка ,що не відповідає обстановці порушення мови. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на що водій відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що він того дня потрапив до Білої Церкви з метою огляду свого транспортного засобу, а саме проведення діагностики автомобіля. Приїхавши на СТО йому сказали, що дана процедура не дуже швидка і потрібно зачекати до наступного дня, і що потрібно лишити автомобіль, для проведення відповідної діагностики. Вирішивши нікуди не їхати, оскільки ОСОБА_1 проживає в м. Києві, набравши по телефону, до своїх знайомих які живуть в м. Біла Церква а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Заїхавши за ОСОБА_2 до лікарні ( останній перебував на стаціонарному лікуванні з поломаною рукою) забравши його разом поїхали до ОСОБА_3 який проживає в ОСОБА_4 . Коли їхали скупились бо були голодні та вирішили пожарити біля гаражу ОСОБА_3 крильця. Того дня він ( ОСОБА_1 ) не пив, взагалі рідко вживає алкогольні напої, лише протирав руки антибактеріальним антисептиком. Коли приїхали працівники поліції він ( ОСОБА_5 ) подумав, що то ДРГ, оскільки останні в комендантську годину не знали ні паролів та не могли взагалі нічого пояснити, а тому ОСОБА_1 запідозрив останніх в ДРГ. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з в медичному закладі пояснивши, це тим, що, боявся кудись їхати оскільки вважав працівників поліції ДРГ, стосовно чому відмовився задувати Драгер не пояснив. Просив протокол складений відносно нього закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Дудник С.В. просив закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали, які надіслані до суду, заслухавши пояснення ОСОБА_1 захисника ОСОБА_1 адвоката Дудника С.В. суддя вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.130 ч.1 КУпАП керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Як встановлено судом ОСОБА_1 винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав, що вбачається з наданих пояснень в судовому засіданні і доказів його провини у вчиненні правопорушення, які б свідчили про його винуватість, працівниками поліції не надано, а скеровані на адресу суду матеріали здобуті з порушенням норм, які передбачені ст. 266 КУпАП, в той час як протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ№150956 від 12.05.2022 року щодо ОСОБА_1 не може вважатися належним доказом в справі про адміністративне право порушення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Верховний Суд у справі № 38/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12.05.2022 року о 00 год.10 хв. в м. Біла Церква бул. Олександрійський, 132, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYUNDAI SANTAFE» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка ,що не відповідає обстановці порушення мови. Від проходження огляду на стан сп"яніння та від продуву алкотестеру "Драгер" відмовився.

Згідно досліджених судом відеозаписів з нагрудних відеокамер працівників поліції, вбачається, що екіпаж патрульної поліції підійшов до автомобіля "«HYUNDAI SANTAFE» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у нерухомому стані, на узбіччі дороги. Сам ОСОБА_1 стояв біля свого автомобіля разом з іншими чоловіками, упершись на вище зазначений автомобіль.

З досліджених відеозаписів не вбачається, що автомобіль"«HYUNDAI SANTAFE» д.н.з. НОМЕР_1 рухався. Відсутня на відеозаписах фіксація й повідомлення поліцейського про причини зупинки транспортного засобу. З відеозапису не вбачається, ким саме зупинений автомобіль, хто був за кермом.

Таким чином, вказаними відеозаписами, які є об`єктивним доказом у справі не підтверджено факт керування ОСОБА_1 вказаним автомобілем, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Будь яких інших доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «HYUNDAI SANTAFE» д.н.з. НОМЕР_1 матеріали справи не містять.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, категорично заперечує факт керування автомобілем, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 245, 247, 251, 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО.Л. ГАВЕНКО