Номер провадження: 33/813/250/23
Головуючий у першій інстанції Шурупов С.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

за участю секретаря судового засідання Проскуріної Н.Ю.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду апеляційну скаргу

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн. Зобов`язано ОСОБА_1 здати посвідчення водія на його ім`я до УПП в Одеській області ДПП. У разі ухилення ОСОБА_1 від здачі посвідчення водія, яке посвідчує його право на керування транспортними засобами, то строк позбавлення його права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, обчислювати з дня здачі або вилучення посвідчення водія уповноваженими працівниками Національної поліції України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження та постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що копія постанови йому та його представнику не вручалась. Оскаржувана постанова оприлюднена на сайті ЄДРСУ 02.01.2023 року. 18.01.2023 року постановою Одеського апеляційного суду повернуто апеляційну скаргу. ОСОБА_1 зазначає, що участі під час розгляду справи в суді першої інстанції не приймав, повідомлення про виклик до суду не отримував, та на час подання апеляційної скарги оскаржувану постанову не отримував.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції постанова ухвалена з порушенням норм права. Так, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції суб`єктивно оцінив його поведінку, однак зухвалість, нахабність та невихованість не є ознаками алкогольного сп`яніння.

Також посилається на те, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення допущено порушення вимог ст. 266 КУпАП, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 358284 від 30.10.2022 року не є належним доказом, адже огляд на стан сп`яніння проведено з грубим порушенням норм КУпАП, Інструкції та Порядку; протокол складався за відсутності двох свідків; в матеріалах справи відсутні відеозаписи, які доводили обґрунтованість протоколу; направлення на огляд від 30.10.2022 року не є належним та допустимим доказом по справі, адже воно не правдиве, оскільки ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я не доставлявся. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що працівниками поліції його водійські права не вилучені, автомобіль на штраф площадку не доставлявся.

Апеляційним судом, у відповідності до положень ч. 5 ст. 294 КУпАП, ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце судового засідання.

У судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.

Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена Суворовським районним судом м. Одеси 23 грудня 2022 року.

Апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 05.01.2023 року, що підтверджується штампом суду першої інстанції.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18.01.2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Чирки Ольги Олегівни на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повернуто особі, яка її подала.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року надіслана до реєстру судом 30.12.2022 року, оприлюднена на сайті 02.01.2023 року.

Частиною 1 статті 285 КУпАП передбачено, що копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року ОСОБА_1 посилається на те, що копія постанови йому та його представнику не вручалась. Оскаржувана постанова оприлюднена на сайті ЄДРСУ 02.01.2023 року. ОСОБА_1 зазначає, що участі під час розгляду справи в суді першої інстанції не приймав, повідомлення про виклик до суду не отримував, та на час подання апеляційної скарги оскаржувану постанову не отримував.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та її представник ОСОБА_3 участі у судовому засіданні не приймали.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази на підтвердження отримання ОСОБА_1 чи його представником Чиркою О.О. копії оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтованим, причини пропуску строку поважними, тому поновляє ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року.

Щодо суті правопорушення апеляційний суд зазначає наступне.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, до суду надано протокол серії ААД № 358284 від 30 жовтня 2022 року.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 358284 від 30 жовтня 2022 року, 30.10.2022 року о 23 годині 40 хвилин у м. Одеса, Суворовський район, Миколаївська дорога на перехресті з вул. Штильова, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява промова). Від проходження огляду «Alkotest Drager» та проходження медичного огляду в наркологічному диспансері відмовився.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що винність вказаної особи за подіями, що мали місце о 23:40 годині 30.10.2022 року, об`єктивно підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №358284 від 30.10.2022 року, в якому викладені обставини скоєння ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, направленням на огляд ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за яким вказана особа від проходження огляду в медичному закладі відмовилась; результатами відтворення під час вивчення матеріалів справи відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, у яких зафіксовано безперервний перебіг подій: виявлення працівником поліції ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , як у особи, яка керувала транспортним засобом; пропозицією працівника поліції пройти вказаній особі огляд на стан сп`яніння з використанням приладу «Драгер»; пропозицією працівника поліції пройти медичний огляд на стан сп`яніння у диспансері та його відмову від проходження огляду ( ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що «не бачить підстав»); складення працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення за участю цієї особи; ознайомлення останнього зі змістом протоколу; вимогу працівників поліції здійснити виклик тверезого водія та фактичне відсторонення цієї особи від керування транспортним засобом.

Разом з тим, суд першої інстанції критично сприйняв викладені у поясненнях доводи захисника Чирки О.О. щодо необхідності закриття адміністративної справи за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, в частині відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку апеляційним судом не приймаються з огляду на таке.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстави для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок)

Відповідно до ч. 2, 3 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 6, 7 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з п. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що у разі не проходження огляду за допомогою технічних засобів або відмови в його проходженні, водію має бути запропоновано пройти такий огляд в закладах охорони здоров`я. Лише після відмови від проходження огляду у закладах охорони здоров`я можна констатувати наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, а саме відмови в проходженні огляду на стан сп`яніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 358284 від 30 жовтня 2022 року, вбачається, що проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, фіксувалось технічними засобами відеозапису портативними реєстраторами 470626, 474911, 474485.

З доданих до справи про адміністративне правопорушення відеозаписів з нагрудних камер 474911, 470626, 474485 на які міститься посилання в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 358284 вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу поліцейські неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за допомогою газоаналізатора «Drager», оскільки у останнього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява мова, про що було повідомлено ОСОБА_1 . Проте, останній огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів проходити не погодився, постійно зазначав що «не бачить для проходження огляду підстав».

Працівниками поліції ОСОБА_1 , також неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в наркологічному диспансері, роз`яснено, що у випадку відмови від проходження огляду відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, однак останній також повідомив, що «не бачить для проходження огляду підстав».

Вказані дії колегія суддів розцінює як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 на те, що направлення на огляд від 30.10.2022 року не є належним та допустимим доказом, оскільки він до КМП «ООМУПЗ» ООР не доставлявся апеляційним судом не враховують, оскільки ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що зафіксовані відеозаписами обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення складався за відсутності двох свідків, не враховують судом апеляційної інстанції, оскільки згідно положень пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та ст. 266 КУпАП лише у випадку не можливості фіксування огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів відеозапису, огляд проводиться у присутності двох свідків.

Факт того, що водійські права у ОСОБА_1 працівниками поліції не вилучались та автомобіль на штраф площадку не доставлявся не спростовують наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, та не є достатньою підставою для скасування постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 23.12.2022 року.

Посилання на те, що відеозаписи не є належними доказами, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, яким технічним засобом вони здійснені, а також відомостей про повірку та сертифікацію, дату та час відеозапису також не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 358284 від 30 жовтня 2022 року до протоколу додаються відеозаписи з портативного відеореєстратора.

Відповідно до п. 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Правомірність його використання працівниками поліції відповідає положенням зазначеної Інструкції.

Разом з тим, вимог щодо зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про повірку та сертифікацію технічного засобу яким здійснюється фіксування положення законодавства не містять, вказані відеозаписи містять дату та час здійснення таких відеозаписів, та відповідають даті та часу вчинення правопорушення, зазначеному у протоколі.

Посилання ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції йому не надавався сертифікат відповідності газоаналізатора «Drager»не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, надання вказаних документів здійснюється на вимогу особи. З відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 вимог про надання сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку не заявляв.

Щодо наданих ОСОБА_1 письмових пояснень до яких долучені письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в яких останні повідомляють, що ознак перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не було, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки законодавством встановлена процедура проходження особи огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і фіксації результатів проходження такого огляду. Також законодавством встановлено коло осіб, які маючи підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння повинен ініціювати проходження відповідного огляду, якими є саме поліцейські уповноваженого підрозділу Національної поліції України. Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 на підтвердження власних доводів про те, що він у стані алкогольного сп`яніння не перебував, не був позбавлений можливості самостійно пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак цього не зробив та відповідних доказів суду не надав.

При цьому, апеляційний суд наголошує, що виконання 2.5 Правил дорожнього руху щодо необхідності на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд є обов`язком водія, а не його правом, саме за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Враховуючи викладене, обставини правопорушення й вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, підтверджуються зібраними по справі доказами. Підстави вважати вказані докази неналежними у суду апеляційної інстанції відсутні.

При перевірці висновків в постанові суду першої інстанції, у відповідності до приписів ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не встановлено обставин, які б підтверджували доводи апеляційної скарги та спростовували зазначені висновки.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, а тому висновок Суворовського районного суду м. Одеси, викладений у постанові є законним та обґрунтованим, отже відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.

Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року без змін.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у строк апеляційного оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова