22.03.2023 Справа № 756/627/23
Справа №756/627/23
Провадження №3/756/966/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха Оксана Олександрівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм у ТОВ «Гранд Логістік», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 442486 від 03.01.2023 та серії ААД № 442485 від 03.01.2023, ОСОБА_1 26.11.2022 о 05-39 год. у м. Києві по вул. Богатирській, 5, на території хлібокомбінату «Київ Хліб», керуючи автомобілем Iveco, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, не дотримався безпечного бокового інтервалу до нерухомого припаркованого автомобіля ГАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , та скоїв наїзд на нього, що призвело до механічних пошкоджень вказаного транспортного засобу, після чого місце дорожньо-транспортної пригоди залишив, чим порушив п.п. 2.10 а; 2.3 б; 10.1; 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, не визнав. Зазначив, що обставини, викладені у протоколах про адміністративне правопорушення відносно нього не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними об`єктивними доказами. Пояснив, що на момент дорожньо-транспортної події працював водієм у ТОВ «Гранд Логістік», та у зв`язку з робочою необхідністю 26.11.2022 перебував на території хлібокомбінату «Київ Хліб», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, 5, де здійснював погрузку хліба з подальшим розвезенням на точки реалізації. Разом з тим, учасником ДТП не був, автомобіль потерпілого не бачив. Зазначив, що зазвичай на хлібокомбінаті присутня велика кількість транспортних засобів різних фірм, які займаються транспортуванням хлібобулочної продукції до точок її реалізації, тому будь-який з них міг бути учасником вказаної у протоколі події, крім того, з долученого відеозапису вбачається, що транспортний засіб, який здійснив наїзд на автомобіль ГАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , має брезентовий тент, у той час, як транспортний засіб, на якому він працював, мав залізну кришу, при цьому з долученого відеозапису не вбачається номер автомобіля-винуватця. У той же час, вказав на те, що він звертався до служби охорони з проханням надати йому відеозапис з камер спостереження, проте йому повідомили, що відеозаписи зберігаються протягом 21 доби, а тому надати їх не уявляється за можливе, при цьому, яким чином був отриманий відеозапис, долучений до протоколу їм не відомо. Додатково зазначив, що незрозуміло, чому протокол щодо нього складено лише 03.01.2023, у той час як подія, про яку йдеться у протоколі, мала місце 26.11.2022, а володілець транспортного засобу ГАЗ звернувся до нього з претензіями майже відразу.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він працює водієм. 26.11.2022 був на зміні та керував автомобілем ГАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 . Приблизно о 05-39 год. він повернувся до вищевказаного автомобіля та побачив ушкодження на правих дверцятах, після чого пішов до диспетчерів, щоб з`ясувати, чий автомобіль був припаркований праворуч від його авто. Йому повідомили, що це міг бути водій автомобіля Iveco, номерний знак НОМЕР_1 . Зазначив, що очевидцем ДТП він не був та однозначно сказати, що винуватцем ДТП був саме ОСОБА_1 , він не може. Відеозапис, долучений до протоколу, був наданий ним працівникам поліції у той же день, чому протокол про адміністративне проавопорушення був складений лише в січні 2023 року, він не знає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно з п. 2.10 «а» Правил дорожньогоруху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

У судовому засіданні досліджено наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 442486 від 03.01.2023, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 442485 від 03.01.2023, рапорт поліцейського роти № 2 батальйону № 3 полку № 1 Грицая В., схему місця ДТП від 26.11.2022, письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 442486 від 03.01.2023, у якому помилково зазначено дату складання - 03.01.2022, зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 б; 10.1; 13.1 ПДР України, в результаті чого скоїв наїзд на автомобіль ГАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень вказаного транспортного засобу.

Згідно пояснень, наданих потерпілим ОСОБА_4 під час складання протоколу, а також у судовому засіданні, останній очевидцем ДТП не був та висновки щодо причетності ОСОБА_1 ним зроблені за результатами отриманої інформації з чужих слів, а також з відеозапису, отриманого ним у охорони хлібозаводу та долученого до протоколу.

Як вбачається з рапорту поліцейського роти № 2 батальйону № 3 полку № 1 Грицая В. відомості щодо ДТП були отримані з пояснень потерпілого ОСОБА_4 , який у свою чергу не був очевидцем вказаного ДТП, та останнім надано відеозапис з місця пригоди.

Схема місця ДТП, додана до протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 442486 від 03.01.2023 та серії ААД № 442485 від 03.01.2023, містить відомості стосовно одного учасника вказаної події та його транспортного засобу, а саме щодо ОСОБА_4 , автомобіль ГАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , який має наступний перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень: двері з правого боку та права частина кабіни.

Транспортний засіб ОСОБА_1 оглянутий не був.

З переглянутого відеозапису вбачається, що 26.11.2023 дійсно мало місце ДТП, у зв`язку з не закриттям гідраборту транспортного засобу винуватця ДТП у результаті якого був пошкоджений автомобіль ГАЗ, номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 . Разом з тим, час зафіксований на відеозаписі не відповідає часу, зазначеному у протоколі, крім того, з переглянутого відеозапису не вбачається номер транспортного засобу-учасника ДТП, а також особи, яка керувала вказаним транспортним засобом.

Таким чином, обставини, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення не підтверджуються матеріалами, долученими до протоколів, інших об`єктивних доказів, які б вказували на винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, суду не надано.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому усі викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Враховуючи наведене вище та розглядаючи справу на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які є конституційними засадами судочинства, суддя приходить до висновку, що доказами, які містяться в матеріалах справи, не доведено поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 122-4, 124, 252, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122-4, 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Тиха