ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2023 Справа №607/2016/23

Провадження №3/607/1007/2023

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши в м. Тернополі матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2023 року о 10 год. 30 хв. по вул. Микулинецька, 52 в смт. В. Березовиця громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 ARCD-0524 (повірка чинна до 28 грудня 2023 року), на табло якого висвітило результат 0,31 ‰ (проміле). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу у його відсутності.

Захисник адвокат Никитюк Р.І. в судовому засіданні подав заперечення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, посилаючись на наступне. Так, вважає, що вимога поліцейського про зупинку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 була безпідставною. Дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону, зокрема ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», якою передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. До матеріалів справи долучено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №6454316 від 25 січня 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що 25 січня 2023 року о 10.30 год. в смт. В. Березовиця, вул. Микулинецька, 52, водій керував транспортним засобом обладнаним засобом пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 (в) ПДР. Не погодившись із постановою серії ЕАР №6454316, її було оскаржено та рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 28 лютого 2023 року скасовано, а провадження в справі закрито. Вважає, що жодного допустимого доказу, окрім надуманих припущень поліцейського щодо підставності вимоги про зупинку автомобіля ОСОБА_1 , не вбачається, в тому числі порушень ПДР в частині правил користування ременем безпеки. Таким чином, виходячи з правового принципу допустимості доказів, вважає, що скасована постанова свідчить про те, що такий доказ не може бути прийнятим судом до уваги та очевидно вказує на незаконність вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, яким здійснював керування ОСОБА_1 , а відтак зібрані в подальшому докази з врахуванням доктрини плодів отруєного дерева є недопустимими. На підставі наведеного просить закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника адвоката Никитюка Р.І., суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність правопорушника за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене даною статтею, в разі, якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом в стані сп`яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пунктом 1.3. ПДР, що кореспондується з п. 1.9 ПДР, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Незважаючи на заперечення захисника, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена наступними належними та допустимими доказами, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №079695 від 25 січня 2023 року;

- відеозаписом із реєстратора службового автомобіля працівників поліції (файл video_2023-01-31_17-22-40), на якому зафіксовано рух транспортного засобу ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- відеозаписом із нагрудних відеокамер поліцейських (export-o7avm), на якому видно, як одразу після зупинки транспортного засобу ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 працівник поліції підходить до водія, яким є ОСОБА_1 . При цьому, поліцейський вказує, що причиною зупинки, в тому числі, було керування ним автомобілем з не пристебнутим ременем безпеки. Крім цього, поліцейський повідомляє ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Пройшовши огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, результат тесту висвітив 0,31 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився. В медичний заклад для проходження повторного огляду водій проїхати відмовився;

- результатом тесту приладу «Драгер» Alcotest 6810, щодо виявлення стану сп`яніння у ОСОБА_1 від 25 січня 2023 року, який показав результат 0,31 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 погодився із результатом огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат огляду 0,31 ‰;

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Alcotest 6810» ARCD-0524 № П 51 QM 1798 083 22 чинне до 28 грудня 2023 року;

- рапортом інспектора взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Проць В. від 25 січня 2023 року, зі змісту якого слідує, що 25 січня 2023 року в смт. В. Березовиця по вул. Микулинецька близько 10.30 год. в поле зору потрапив транспортний засіб ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого порушив вимогу п. 2.3 (в) ПДР, за що був зупинений згідно п. 1 ст. 35 Закону України «Про Нацональну поліцію». В ході спілкування у водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що водій погодився. Результат на приладі Alcotest висвітився позитивний, результат 0,31 ‰ (проміле), з яким водій був згідний та в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР не виявив бажання проїхати.

Посилання захисника щодо відсутності причин для зупинки транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 , з тих підстав, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2023 року постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6454316 від 25 січня 2023 року, скасовано, а відомостей про порушення інших прав дорожнього руху ОСОБА_1 матеріали справи не містять, не вказують на недопустимість зазначених вище доказів, як «плодів отруйного дерева».

Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», пункту 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9). Пункт 2.9 (а) ПДР передбачає заборону керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суд вважає, що керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не стосується порушення ним вимог п. 2.3 (в) ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Суд скасовуючи зазначену постанову серії ЕАР №6454316 від 25 січня 2023 року, не вдавався до аналізу доказів, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 іншого адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння. Подібний правовий висновок щодо наявності обов`язку у водіїв транспортних засобів пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, незалежно від підстав зупинки транспортного засобу, викладений у постанові ВС від 25 вересня 2019 року у справі №127/19283/17. Також, в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої Палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На переконання суду, захисником не наведено достатніх підстав, які б ставили під сумнів долучені до протоколу про адміністративне правопорушення письмові докази, які узгоджуються між собою та іншими доказами. Обставини події в них викладені так, що повністю збігаються із відеозаписами, долученими до матеріалів справи, та слугують об`єктивними доказами і у сукупності з іншими доказами дають можливість суду із достовірністю встановити всі обставини справи.

Приймаючи до уваги зазначене, в судовому засіданні повністю доведено факт правомірності зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 25 січня 2023 року о 10 год. 30 хв. в смт. В. Березовиця по вул. Микулинецька, 52 та факт його керування вказаним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь вини, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення та вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави.

СуддяЛ. В. Делікатна