Постанова

Іменем України

13.03.2023 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу начальником адміністративної служби Бази з ремонту радіоелектронної техніки Національної гвардії України, головним сержантом, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

за п.1 ст.212-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

01 лютого 2023 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за п.1 ст.212-5 КУпАП.

Згідно протоколу №15/13 про адміністративне правопорушення від 27.01.2023р., ОСОБА_1 , в ході виконання службових обов"язків, не усвідомлюючи можливого настання негативних наслідків, 24.05.2022р. підготувала документ в електронній та паперовій формі "Про направлення списку військовослужбовців для виплати разової грошової допомоги", додатком до якого є "Список одержувачів щорічної разової допомоги", відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 07.05.2022р. №540 у 2022 році", який містить службову інформацію. Однак в порушення вимог пунктів 9,10 "Тимчасової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію", затвердженої постановою КМ України від 19.10.2016 №736, не присвоїла документу гриф обмеження доступу "Для службового користування", що призвело до розголошення інформації з обмеженим доступом. Зокрема, вищевказаний список, містить відомості, які розкривають персональні дані осіб, місце проходження служби військовослужбовців, яким надано статус учасника бойових дій за безпосередню участь у антитерористичній операції або іншого локального конфлікту, та згідно з актом від 20.01.2023 містить службову інформацію, якій надається гриф обмеження доступу «Для службового користування», відповідно до п.3 розділу II Наказу МВС від 26.12.2016р. №1351 «Про затвердження Переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Міністерства внутрішніх справ України». Зазначений список 24.05.2022 отримано в роботу та опрацьовано Франківським відділом соціального захисту управління соціального захисту ДГП ЛМР (м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 85). Зокрема з його змістом в порушення пункту 11 «Тимчасової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію», затвердженої постановою КМ України від 19.10.2016 №736 ознайомилась головний спеціаліст сектору бухгалтерського обліку і звітності Франківського відділу соціального захисту ОСОБА_2 (лист вх.242 нт від 25.01.2023). Таким чином, ОСОБА_1 було порушено вимоги «Типової інструкції про порядок ведення обліку, зберігання, використання і знищення документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію», затвердженої Постановою КМ України № 736 від 19.10.2016, що призвело до розголошення інформації з обмеженим доступом. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 скоїла триваюче адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.212-5 КУпАП, оскільки з її боку мало місце порушення встановленого законодавством порядку обліку, зберігання і використання документів та інших носіїв, які містять конфіденційну інформацію, що є власністю держави і призвело до розголошення такої інформації. Адміністративне правопорушення було виявлено 20.12.2022 оперуповноваженим 2 сектору 3 відділу 1 ГВ 6 управління ДВКР СБ України капітаном ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 не погодилася з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.1 ст.212-5 КУпАП. Зазначає, що вона діяла в межах своєї компетенції, на підставі наданих їй повноважень.

В судовому засіданні захисник правопорушниці - адвокат Тимошук В.Є. підтримав позицію своєї підзахисної, зазначає, що протоколом про адміністративне правопорушення та долученими до нього матеріалами не підтверджується в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення. Звертає увагу суду на те, що відповідний список одержувачів щорічної разової допомоги отримано адресатом (відповідальною особою, яка визначена резолюцією та вказана в листі - ОСОБА_2 ), що в свою чергу свідчить про недоведеність об"єктивної сторони даного правопорушення, оскільки відсутній факт розголошення такої інформації.

В судовому засіданні оперуповноважений 2 сектору 3 відділу 1 ГВ 6 управління ДВКР СБ України капітан ОСОБА_3 підтримав обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, вважає, що ОСОБА_1 належним чином не виконала свої обов"язки щодо скерування службової інформації, яка має містити гриф обмеження доступу "Для службового користування", що призвело до розголошення інформації з обмеженим доступом.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали та дослідивши фактичні обставини, у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.1 ст.212-5 КУпАП.

В силу вимог ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст.212-5 КУпАП передбачено відповідальність за порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зібрану у процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, що призвело до розголошення такої інформації.

Тобто, об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у порушенні порядку обліку, зберіганні і використанні документів та інших носіїв інформації, які містять службову інформацію, яке призвело до розголошення такої інформації.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що 24.05.2022р. Франківським відділом соціального захисту управління соціального захисту ДГП ЛМР, зокрема, головним спеціалістом сектору бухгалтерського обліку і звітності Франківського відділу соціального захисту ОСОБА_4 отримано список одержувачів щорічної разової допомоги для подальшого його опрацюівання. Тобто відповідний список скерований та отриманий тією особою, якій він був адресований, для вчинення подальших дій для його обробки.

В судовому засіданні оперуповноваженим, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не доведено факту, що скерована інформація була доступна іншим особам та безпосередньо була ними викорастана, як цього вимагає диспозиція п.1 ст.212-5 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення повністю не розкрита об"єктивна сторона правопорушення, як і не доведено умислу вчинення дій ОСОБА_1 , які їй інкримінуються.

Аналізуючи відповідно до ст.252 КУпАП докази, які долучені до матеріалів адміністративної справи та надаючи їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вони не доводять беззаперечно винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.1 ст. 212-5 КУпАП.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно з ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До матеріалів справи не долучено достатніх доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого п.1 ст.212-5 КУпАП, що свідчить про відсутність підстав притягнення її до адміністративної відповідальності за фактом вчинення адміністративного правопорушення, який особою, що склала адміністративні матеріали, не доведений.

Вважаю, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого п.1 ст.212-5 КУпАП, як це визначено в ст. 9 КУпАП, а саме, протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Постанова судді згідно зі ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

За змістом постанови від 08.07.2020 року у справі 463/1352/16-а Верховний Суд також звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відтак, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Згідно п.1ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 268, 283, 284 КпАП України, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за п.1 ст.212-5 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого п.1 ст.212-5 КУпАП та відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, щодо неї, закрити.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив рішення.

Суддя В. Кузь