Справа № 303/5709/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
16.02.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Шаранич С. С. в інтересах ОСОБА_1 ,
Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду від 03.12.2019
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Доробратово Іршавського району Закарпатської області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, колишній заступник начальника сектору кримінальної поліції Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУПН в Закарпатській області,
визнаний винуватим у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного корупційного правопорушення і на підставі ст. 22 КУпАП звільнений від адміністративної відповідальності з оголошенням йому усного зауваження, а провадження у справі закрито.
Згідно постанови, ОСОБА_1 , будучи, звільненим із 17.05.2018 з посади заступника начальника сектору кримінальної поліції Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУПН в Закарпатській області, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за порушення пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав до Національного агентства з питань запобігання корупції 19.05.2018, замість установленого строку 17.05.2018, декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що умислу на несвоєчасне подання декларації не мав, а відомостей про зворотне, матеріали справи не містять. Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення складено неуповноваженою особою, з порушенням встановленої процедури, а справу розглянуто без перевірки і врахування його наміру і спроб подати декларацію в установлений строк, вказаних ним у поясненні поважних причин, які цьому перешкодили, в тому числі технічних збоїв офіційного веб-сайту НАЗК. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне корупційне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Справа про адміністративне корупційне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника, адвоката Шаранича С. С., неявка яких, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги і те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник, адвокат Шаранич С. С., належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення від 02.02.2023, яка міститься у матеріалах справи; водночас у день розгляду апеляційної скарги 16.02.2023 адвокатом Шараничем С. С. направлено клопотання про відкладення розгляду справи на інший день у зв`язку з неможливістю прибути до апеляційного суду через зайнятість в іншому судовому засіданні у кримінальній справі, що розглядається Хустським районним судом Закарпатської області.
Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб, апеляційний суд при оцінці тверджень адвоката про необхідність його явки на розгляд справи на 14 год 00 хв, 16.02.2023, до Хустського районного суду Закарпатської області вважає за необхідне зазначити, що адвокатом Шараничем С. С. не взято уваги те, що розгляд справи відносно його підзахисного ОСОБА_1 шість разів відклався, зокрема: 02.07.2020 (а. с. 79), 06.05.2021 (а. с. 88), 06.01.2022 (а. с. 90), 03.05.2022 (а. с. 94), 17.10.2022 (а. с. 98), 01.02.2023 (а. с. 107) за клопотаннями адвоката Шаранича С. С., і що справа повинна бути розглянута з дотриманням принципів законодавства щодо розумних строків її розгляду, що ОСОБА_1 жодного разу не з`явився на розгляд справи, про причини неявки на розгляд справи апеляційний судне повідомляв і заяв про відкладення її розгляду не подавав. Тому, з метою забезпечення своєчасного розгляду справи, апеляційний суд визнає можливим, відповідно до ст. 268 КУпАП, розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та адвоката Шаранича С. С., оскільки наявні всі підстави вважати, що така поведінка сторони захисту розцінюється як намагання сприяти затягуванню розгляду апеляційної скарги, що є недопустимим та суперечить принципам судочинства. Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 та адвоката Шаранича С. С. апеляційний суд не вбачає.
Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП убачається, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як убачається із матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Такий висновок суду є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 27 від 23.08.2019 (а. с. 1-7); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а. с. 8, 9), повідомленням про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 16.04.2019 (а. с. 19), наказом начальника ГУНП в Закарпатській області № 218 о/с від 09.12.2016, відповідно до якого ОСОБА_1 призначений на посаду заступника начальника сектору кримінальної поліції Мукачівського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області (а. с. 13), наказом начальника ГУНП в Закарпатській області № 100 о/с від 14.05.2018, відповідно до якого ОСОБА_1 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію», звільнений зі служби в поліції (за власним бажанням) з 17.05.2018 (а. с. 15), витягом з Єдиного державного реєстру декларацій, відповідно до якого ОСОБА_1 подав декларацію після звільнення шляхом її заповнення на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції 15.08.2019 (а. с. 27-35), даними рапорту старшого оперуповноваженого ВОР Закарпатського управління ДВБ НП України Тупчія О. (а. с. 36).
При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст. 245 КУпАП об`єктивно встановлені фактичні обставини, зібраним у справі доказам суд дав правильну оцінку, відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони або обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільну-правову відповідальність.
Приписами ч. 1 ст. 172-6 КУпАП встановлена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Встановлено, що відповідно до наказу начальника ГУНП в Закарпатській області № 218 о/с від 09.12.2016, ОСОБА_1 призначений на посаду заступника начальника сектору кримінальної поліції Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області (а. с. 13).
Наказом начальника ГУНП в Закарпатській області № 100 о/с від 14.05.2018, ОСОБА_1 , відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію», звільнений зі служби у поліції (за власним бажанням) з 17.05.2018 (а. с. 15).
Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Отже, місцевим судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 , займаючи посаду заступника начальника сектору кримінальної поліції Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУПН в Закарпатській області, будучи, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за порушення, пов`язані з корупцією, і на нього поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання її поза строком, визначеним законом та неповажності причин своєчасного неподання.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюються вимоги частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 17.05.2019, звільнившись із посади заступника начальника сектору кримінальної поліції Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУПН в Закарпатській області, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування (з 01.01.2019 по 31.03.2019), а саме 15.08.2019 опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.
Апеляційним судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що уповноважений на складання протоколу відносно ОСОБА_1 старший оперуповноважений ВОР Закарпатського управління ДВБ НП України Тупчій О. був упереджений під час оформлення процесуального документу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного корупційного правопорушення; що він мав підстави для фальсифікації процесуальних документів, або ж обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією у підтвердження таких даних відсутні будь-які докази як у матеріалах справи, так їх не додано до апеляційної скарги, і на такі не посилається сторона захисту в апеляційній скарзі. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які би свідчили про зацікавленість старшого оперуповноваженого ВОР Закарпатського управління ДВБ НП України Тупчія О. у результатах розгляду справи, водночас не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій під час спілкування та оформлення щодо нього матеріалів адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Твердження апелянта про те, що місцевий суд розглянув справу без з`ясування фактичних обставин справи, - апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, позаяк докази у своїй сукупності підтверджують наявність вини у вчиненні ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення. При цьому апеляційний суд бере до уваги те, що апелянт не вказує на те, у чому саме полягає неповнота та поверховість при з`ясуванні фактичних обставин справи, які обставини не були з`ясовані і з`ясування яких має суттєве значення для їх встановлення.
При оцінці доводів апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено не уповноваженою особою, з порушенням встановленої процедури, з недотриманням вимог ст. ст. ч. 2 ст. 254, 256, 259 та 268 КУпАП, такі апеляційний суд розцінює критично.
Так, відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, суб`єктом на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, до яких відноситься і старший оперуповноважений ВОР Закарпатського управління ДВБ НП України Олег ТУПЧІЙ.
Твердження апелянта про те, що місцевий суд розглянув справу без перевірки і врахування наміру ОСОБА_1 та його спроб подати декларацію в установлений строк, вказаних ним у поясненні поважних причин, які цьому перешкодили, в тому числі технічних збоїв офіційного веб-сайту НАЗК, апеляційний суд вважає необґрунтованими і такими, що жодним чином не впливають на правильність та законність висновків місцевого суду. Апеляційний суд відхиляючи доводи в цій частині, бере до уваги той факт, що стороною захисту не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що саме через об`єктивні причини, у тому числі технічні, ОСОБА_1 не зміг своєчасно (з 01.01.2019 по 31.03.2019), опублікувати на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію за період, неохоплений раніше поданими деклараціями.
Отже, апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції, перевіривши наявні у справі докази у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, «поза розумним сумнівом» дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, слід вважати правильними, обґрунтованими, належним чином умотивованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Разом з тим, зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що ОСОБА_1 під час розгляду справи у місцевому суді вину у порушенні вимог, встановлених ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», визнав та пояснив, що не міг прибути в Україну, оскільки знаходився на заробітках за кордоном, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, враховуючи малозначність діяння, обмежившись щодо нього усним зауваженням. Крім того, прокурор не заперечував щодо закриття провадження у справі за малозначністю.
Апеляційний суд бере до уваги те, що згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Стаття 23 КУпАП закріплює мету адміністративного стягнення. Так, відповідно до ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Проаналізувавши обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного корупційного правопорушення, встановлені під час апеляційного розгляду характеризуючі дані про його особу (має постійне місце проживання, дані про те, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності відсутні), а також відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, незначний ступінь вини порушника, відсутність будь-яких наслідків від вчиненого, оцінивши їх у сукупності, апеляційний суд вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за малозначністю, обмежившись оголошенням його усного зауваження.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що висновки місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та звільнення його від адміністративної відповідальності із застосуванням ст. 22 КУпАП, з оголошенням усного зауваженням, є правильними та обґрунтованими.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Шаранич С. С., не з`явившись на розгляд справи, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази в їх підтвердження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН