ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/1570/21 Номер провадження 33/814/84/23Головуючий у 1-й інстанції Горпинич О.В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 травня 2021 року

у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп.

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 03 березня 2021 року о 21:01 год. в м. Харкові по пр. Льва Ландау, 38 керував ТЗ «SkodaFabia» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що місцевим судом порушено правила підсудності, оскільки справа не підсудна Фрунзенському районному суду м. Харкова, оскільки на момент розгляду справи та вчинення правопорушення діяла альтернативна підсудність. Так судом відмовлено у задоволенні клопотання його захисника про направлення адміністративного матеріалу за підсудністю.

Вказував, що матеріали справи не містять доказів, які вказують на ознаки наркотичного сп`яніння та які є необхідною умовою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також у поясненнях свідків не зазначено таких ознак.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, чинними нормативними актами не віднесені до ознак наркотичного сп`яніння.

Зазначав, що в матеріалах справи відсутні докази, що йому пропонувалося б пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічних засобів, на щоб він відмовився та було підставою для проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

Вважає, що працівники поліції порушили Інструкцію №1452/735, Порядок №1103 та 266 КУпАП, що відповідно до ч. 6 ст.266 КУпАП такий огляд є недійсним.

Ураховуючи викладене, прохав скасувати постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 травня 2021 року, а провадження у справі закрити.

ОСОБА_1 повідомлявся на електронну пошту адвоката Коваленко В.М. про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки, будь які клопотання не надходили.

В силу ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вказаній категорії справ не є обов`язковою.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає перешкод щодо розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження у досліджених судом доказах, а саме обставини вчинення ним вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №024898 від 03 березня 2021 року; даними диска з відеозаписом, оглянутого в судовому засіданні; поясненнями свідків наданими на місці складання протоколу, направленням на огляд водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння від 03 березня 2021 року, розпискою ОСОБА_1 про залишення автомобіля за адресою м. Харків, пр. Льва Ландау, 38.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №024898 від 03 березня 2021 року вбачається, що 03 березня 2021 року о 21:01 год. в м. Харкові по пр. Льва Ландау, 38 водій ОСОБА_1 керував ТЗ «SkodaFabia» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч1 ст.130 КУпАП.

У направленні на огляд водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння від 03 березня 2021 року зазначено, що у ОСОБА_2 виявлені оознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності.

У поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначено, що у їх присутності ОСОБА_1 від проходження огляду а стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я (КНП ХОРОНД м. Харків, вул. Шевченка, 26) відмовився.

Вказане також підтверджується рапортом поліцейського та відеозаписом.

Докази по справі є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що ознаки, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, чинними нормативними актами не віднесені до ознак наркотичного сп`яніння, апеляційним судом відхиляються та спростовуються Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посиляння апелянта на те, що працівниками поліції було порушення процедуру огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє виходячи з наступного.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Згідно Інструкції, проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими за допомогою спеціальних технічних засобів проводиться лише щодо осіб з ознаками алкогольного сп`яніння (п. 3 розділу 1, розділ 2 Інструкції). Огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння проводиться в закладах охорони здоров`я (розділ 3 Інструкції).

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може, окрім як за місцем вчинення правопорушення, може також розглядатись за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника, оскільки відповідно до змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» із частини другої статті 276 КУпАП виключено слова та цифри "частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130". Вищевикладене свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1-4 ст. 130 КУпАП відсутня альтернативність територіальної юрисдикції.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Разом з тим апеляційна скарга не містить доводів на підтвердження незаконності та необґрунтованості оскаржуваної постанови.

При цьому суд звертає увагу на те, що місцевим судом невірно накладено штраф у розмірі 10200,00 грн.

Так на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 03 березня 2021 року, санкція статті передбачала накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн.

Однак згідно ст. 294 КУпАП у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни чи скасування постанови місцевого суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 травня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль