Справа № 590/228/23
Провадження № 3/590/215/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2023

Суддя Ямпільського районного суду Сумської області Сатарова О.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Свеса, Сумської області, громадянина України, українця, інваліда ІІ групи (по зору), адреса реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності притягувався 01.07.2022 за ч.2 ст.173-2. ч.2 ст.187 КУпАП

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

У даній справі до суду надійшли три протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП щодо однієї особи ОСОБА_1 , які були об`єднані в одне провадження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 115176 від 20.01.2023. гр. ОСОБА_1 , 16.01.2023 року о 14:00 год., перебуваючи в стані а/с, в АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї матері гр.. ОСОБА_2 домашнє насильство, чим заподіяв останній психологічної шкоди. Своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП /а.с. 2/.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 115179 від 26.01.2023. 21.01.2023 року о 13:40 год. ОСОБА_1 прийшов додому, вчинив сімейну сварку відносно своєї матері гр.. ОСОБА_2 в ході якої виражався на її адресу словами грубої лайки образив чим заподіяв останній психологічної шкоди. Своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП /а.с. 11/.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 867026 від 14.02.2023. гр. ОСОБА_1 , 07.02.2023 року о 13:40 год. в АДРЕСА_1 прийшов до матері гр.. ОСОБА_2 та вчинив сварку під час якої виражався грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП /а.с. 19/.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, причин неприбуття суду не повідомив.

Дослідивши матеріали об`єднаної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Приписами ч. 1ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, диспозиція зазначеної статті передбачає декілька альтернативних форм вчинення домашнього насильства. Відповідно, розглядаючи дану категорію справ, важливим є визначення форми домашнього насильства та опис об`єктивної сторони правопорушення, тобто зазначення в яких саме діях виражалось домашнє насильство.

Частина друга статті 173-2 КУпАП передбачає кваліфікуючу ознаку складу правопорушення, як вчинення тих самих дій особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою зазначеної статті.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Системний аналіз положень КУпАП та Закону призводить до висновку, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, може виражатись в таких діях: - образи, - погрози, - приниження, - переслідування, - залякування, - діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, - контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; - будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, - будь-які діяння сексуального характеру, вчинені в присутності дитини, - примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, - правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності, - ляпаси, - стусани, - штовхання, - щипання, - шмагання, - кусання, - незаконне позбавлення волі, - нанесення побоїв, - мордування, - заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, - залишення в небезпеці, - ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, - заподіяння смерті, - вчинення інших правопорушень насильницького характеру, - умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, - залишення без догляду чи піклування, - перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, - заборону працювати, - примушування до праці, - заборону навчатися - інші правопорушення економічного характеру.

Отже, перелік дій, які можуть бути ідентифіковані як «домашнє насильство» не є вичерпним. При цьому, внаслідок зазначених дій могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Отже, враховуючи обставини справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки в його діях відсутні ознаки притаманні домашньому насильству, а наявні ознаки конфліктної ситуації між ним та його матір`ю ОСОБА_2 з приводу способу його життя.

Зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження. Невід`ємною складовою інкримінованого адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Крім того, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Жодним із здобутих доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 такої форми домашнього насильства як завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи, окрім цього не встановлено чи викликали дії ОСОБА_1 будь-які наслідки, передбачені п. 14 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації /сімейної сварки/ не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Виходячи з наведеного, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.173-2, п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя : О.В. Сатарова