Номер провадження: 33/813/75/23
Номер справи місцевого суду: 515/1344/22
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Кострицький В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Пінькової К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 21 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

оскарженою постановою судді районного суду:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у скоєнні право- порушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт кількістю сто двадцять (сто двадцять) годин. Стягнуно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. в дохід держави ( стягувач: ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до оскаржуваної постанови, станом на 01.09.2022 року ОСОБА_1 не виконує вимоги виконавчого документу, аліменти щомісячно не сплачує, зв`язку з чим виникла заборгованість у сукупному розмірі якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та складає за шість місяців 141573,76 грн.

За даним фактом старшим державним виконавцем Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чеботар О.Г.. відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії №99 від 23.09.2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив розглянути його справу з приводу сплати аліментів. Зазначав, що Малиновським районним судом м. Одеси 31 січня 2013 року проігноровано його вимоги, стосовно надання зразків для аналізу ДНК. Як зазначає скаржник, він був зайнятий і не мав матеріальних засобів, через що все затягнулося, щоб здати зразки. Скаржник зазначає, що він знаходиться під психо-фізичним тиском, без його відому. Скаржник вважає, що порушуються його Конституційні права, та права передбачені іншими законами України. Через психо-фізичний вплив скаржник зазначає, що не може виконувати працю та не може відпочивати, а саме тому, що: йому не дають спати (через розмови на протязі всього нічного часу), включенням температури та тиску. Скаржник просив зняти з нього аліменти та грошову заборгованість, через те, що йому закрили рахунки в банках, не хочуть обслуговувати і надавати кредитні кошти, що утруднює його життя. Також скаржник вважає, що коли не платять аліменти суд не повинен накладати сплати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Положеннями ст. 294 КУпАП регламентовано, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови, апеляційним судом встановлено таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно КУпАП ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, та іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції виконав вищенаведені вимоги КУпАП та на законних підставах притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками районного суду.

Як убачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення № 99 від 23.09.2022 р.; копією вико- навчого листа 1519/23730/12 від 31.01.2013 р.; копією постанови про відкриття виконавчого прова- дження № 43104704; розрахунком заборгованості зі сплати аліментів; копією попередження про кримінальну відповідальність; відомостями з Управління соціального захисту населенні стосовно ОСОБА_1 (а.с.1-2, 3, 4, 5, 8, 10).

Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснено її права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, видано копію даного протоколу, про що ОСОБА_1 власноручно розписався в проколі про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 01.09.2022 року, затверджений зстаршим державним виконавцем Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чеботар О.Г.., станом на станом на 01.09.2022 року. З даного розрахунку вбачається, сума аліментів, яка підлягає стягненню за один місяць, становить 2645,50 грн. ОСОБА_1 тобто слід констатувати факт, що останній ігнорував взагалі сплату коштів в рахунок аліментів, проте станом на 01.09.2021 року у боржника, утворилась заборгованість по аліментах у сумі 141573 грн. (а.с. 6).

Частина 1 статті 183-1 КУпАП передбачає: несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

За таких обставин апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, оскільки факт несплати ним аліментів на утримання дитини, який призвів до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа, доведений вищезазначеними доказами у справі.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 , що в доводах апеляційної скарги не довів жодним доказами свою невинуватість та фактично визнав свою вину.

З приводу посилань скаржника, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась у зв`язку зі станом здоров`я , то дані обставини жодним чином не звільняють ОСОБА_1 від обов`язку по сплаті аліментів за судовим наказом. Крім того, апелянтом жодним доказом не підтвердженні дані факти.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, а тому суд першої інстанції правомірно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, доводи ОСОБА_1 щодо невідповідності висновків судді районного суду в оскаржуваній постанові щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 21 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 12.01.2023 року

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький