Справа №642/2127/22
Провадження №3/642/22/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

10.12.2022 о 00 год. 10 хв. у м. Харкові, вул. Велика Панасівська, 90, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т.з. та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД водій відмовився, чим вчинив правопорушення повторно протягом року, постанова Київського районного суду м. Полтави №552/4190/22 за ч.1 ст. 130 КУпАП від 26.09.2022. На підставі вказаного складено адміністративний протокол серії ААД №071362 за ч.2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не подавав.

Крім того, згідно протоколу ОСОБА_1 був під підпис повідомлений, що справа буде направлена до Ленінського районного суду м. Харкова для розгляду.

В рішенні ЄСПЛ «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року зазначено, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно положень ч.2 ст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.

Таким чином, суддя вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, водій ОСОБА_1 під час здійснення відеофіксації відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т.з. та у закладі охорони здоров`я.

Крім того, протокол серії ААД №071362 від 10.12.2022 містить письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він також зазначив про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Судом переглянуто відеозапис в матеріалах справи, який підтверджує викладені обставини.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли водій відмовився від проходження такого огляду.

Згідно абз. 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

Положеннями ч.2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно копії постанови Київського районного суду м.Полтава від 26.09.2022, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дані свідчення узгоджуються між собою та сумніву у суду не викликають та підтверджують факт винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами.

Санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП України передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Так, згідно даних ДДАІ НАІС, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 11.09.2008.

За таких обставин, вважаю необхідним накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення автомобіля, так як в матеріалах справи відсутні відомості, що автомобіль ВАЗ 2102, д.н.з. НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.. 40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 536.80 грн. в дохід держави.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 23, 40-1, ч. 2 ст. 130, 252, 266, 268, 283-285 КУпАП України, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У такому випадку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя О.П. Грінчук