ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/435/23 Головуючий суддя І інстанції Сіренко Ю.Ю.
Апеляційне провадження № 33/818/291/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю секретаря - Вакули Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 , з урахуванням постанови про виправлення описки від 15.02.2023 року, стягнуто судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 , 21.01.2023 року о 23 годині 55 хвилин, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , по м-ну Павлівському, 2, в м. Харкові, в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Огляд пройшов за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST 6820 ARНJ-0315 зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, за результатами якого встановлено вміст алкоголю 1.08 ‰ (тест №1676).З результатом згоден.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду змінити в частині накладеного стягнення, застосувавши до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, ОСОБА_1 посилається на те, що ніде не працює, але має на своєму утриманні цивільну дружину, яка теж не працевлаштована, та малолітню дитину. Також апелянт зазначає, що він має постійне місце мешкання, що знаходиться неподалік від зони проведення активних бойових дій, у зв`язку з чим у його сім`ї у будь-який момент може виникнути потреба в евакуації та використанні авто, а лише він може керувати транспортним засобом.

За таких обставин, на думку апелянта, накладене стягнення є занадто суворим, оскільки він повністю визнав свою вину у скоєному правопорушенні, щиро розкаявся, правопорушення вчинено під впливом збігу тяжких сімейних обставин.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, надавши суду заяву, в якій він просив провадити судовий розгляд за його відсутності, а тому суд вирішив провадити апеляційний розгляд за відсутності апелянта, враховуючи наявні відомості у матеріалах справи та доводів апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9 (а).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , не оспорюючи фактичні обставини справи, що встановлені судом першої інстанції оскаржуваною постановою, просить змінити рішення суду першої інстанції в частині накладеного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП є безальтернативною, передбачає стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що позбавляє суд можливості призначити штраф без позбавлення права керування транспортними засобами.

Більш того, законодавчо заборонено, починаючи з 17.03.2021 року, визнання такого правопорушення малозначним та передачу матеріалів справи на розгляд трудовому колективу чи громадській організації, військовій частині (ч. 1 ст. 21 та примітка до ст. 22 КУпАП).

Оскаржуваною постановою від 15.02.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 21.01.2023 року о 23 годині 55 хвилин керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , по м-ну Павлівському, 2, в м. Харкові, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд пройшов за допомогою газоаналізатора DRAGER ALCOTEST 6820 ARНJ-0315 зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, за результатами якого встановлено вміст алкоголю 1.08 ‰ (тест №1676).З результатом згоден.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи користується автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ст. 130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.

Тяжкість стягнення обумовлена саме високим ступенем суспільної шкоди, яка завдається такими діяннями.

Водій ОСОБА_1 повинен розуміти, що сідаючи за кермо у стані алкогольного сп`яніння , поставив у небезпеку кожного потенційного учасника дорожнього руху, а також інших людей, які могли перебувати поряд з проїжджою частиною по напрямку руху його автомобіля.

Суд не вправі, при визнанні особи винуватою за ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков