ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/97/23

3/609/71/2023

16 лютого 2023 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли із ВП №1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, який раніше притягався до адміністративної відповідальності постановою Шумського районного суду від 29.11.2022 р. за ч.1 ст.173-2 КУпАП, ч.1. ст. 184 КУпАП, постановою Шумського районного суду від 17.01.2023 р. за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, ч.2. ст. 184 КУпАП,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 547235 від 31 січня 2023 року, вбачається, що гр. ОСОБА_1 28 січня 2023 року близько 23:00 год. за місцем спільного проживання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме умисні дії, що полягали у висловлюванні нецензурними словами на адресу останньої, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 547236 від 31 січня 2023 року, вбачається, що гр. ОСОБА_1 28 січня 2023 року близько 23:00 год. ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 2014 р.н., ОСОБА_4 2013 р.н., що виражалось у перебуванні в п`яному вигляді в присутності дітей, розкурюванні цигарок у будинку в присутності дітей, висловлюванні нецензурними словами в присутності дітей, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, пояснив, що більше такого не повториться.

Суд, роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст.268 КУпАП, заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 184 КУпАП повністю доведена матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 547235 від 31 січня 2023 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 547236 від 31 січня 2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 28 січня 2023 року, письмовими поясненнями малолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_3 від 30 січня 2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 31 січня 2023 року.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення. Адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тягне за собою відповідальність у виді штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення за ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

За вказаних обставин суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченого: ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме вчинення домашнього насильства, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із порушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП, та ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення та накласти на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП України.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім цього, згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, характеризуючі дані, ступінь вини, його майновий стан та запобігання вчинення нових правопорушень, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт, із застосуванням ст. 36 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. 33, 36, 40-1, ст. 173-2, ст. 184, ст. 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , а саме: справу №609/97/23, провадження №3/609/71/2023, яка кваліфікується за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та справу №609/98/23, провадження №3/609/72/2023, яка кваліфікується за ч. 2 ст. 184 КУпАП, в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №609/97/23, номер провадження №3/609/71/2023.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 184 КУпАП та призначити йому стягнення:

- за ч.2 ст.173-2 КУпАП - у виді громадських робіт строком на 50 (п`ятдесят) годин.

- за ч. 2 ст. 184 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

На основі ст. 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 стягнення у виді громадських робіт строком на 50 годин.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість грн.) 80 коп. в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області на протязі 10 діб з дня винесення.

Суддя: М. В. Харлан