П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1247/22

3/338/11/23

11 січня 2023 року селище Богородчани

Cуддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Решетов В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, за ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в період часу з 17.11.2022 року до 24.11.2022 року, перебуваючи на території Дзвиняцької ТГ та Солотвинської ТГ, всупереч ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року, здійснював роздрібну торгівлю етиловим спиртом без ліцензії та марок акцизного збору.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що він здійснює торгівлю продуктами харчування (крупи, макарони, олія). 17.11.2022 року працівники поліції підійшли до його машини, на якій він здійснює реалізацію вказаних вище продуктів, з метою перевірки документів, і побачили в нього на панелі автомобіля лежить блок (10 пачок) цигарок без марок акцизного збору. Крім того, в добровільному порядку він видав їм 5 літрів спирту, який він придбав для себе у Чернівцях, без марок акцизного збору. Спирт використовував, як зимовий омивач скла в автомобілі, який не замерзає взимку та для дезінфекцій рук, так як хворіє на цукровий діабет, і не бажав заразитися вірусною інфекцією. Встановивши, що в нього є етиловий спирт, який заборонений обігом працівники поліції, під погрозою та примусом, що заберуть його авто на штраф майданчик, змусили його підписати протокол та заяву, відповідно до яких він зізнається у торгівлі спиртом без марок акцизного збору.

Злякався вилучення автомобіля, оскільки в ньому зберігались продукти харчування на велику суму коштів та написав все, що йому диктували працівники поліції. Торгівлю спиртом він не здійснював, і вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому він просить закрити провадження по справі.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП з наступних підстав.

Стаття 7 КУпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Частина 1 статті 9 КУпАП передбачає, що адміністративним порушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа),зокрема суддя, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 надані наступні письмові докази, які дослідженні в судовому засіданні:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №291223 від 24 листопада 2022 року, складеним інспектором СРПП ВП № 2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП М`ясковським М.О., відповідно до якого ОСОБА_1 в період часу з 17.11.2022 року до 24.11.2022 року, перебуваючи на території Дзвиняцької ТГ та Солотвинської ТГ, всупереч ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року, здійснював роздрібну торгівлю етиловим спиртом без ліцензії та марок акцизного збору.

- письмові пояснення ОСОБА_1 , заява та розписка останнього про добровільну видачу працівникам поліції вилученого майна, а саме 5 літрів етилового спирту.

У відповідності до вимог ст. 245, 251, 252, 280КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом враховується, що у Рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08 червня 1976 року, Європейський суд з прав людини сформував критерії (тест Енгеля), для визначення поняття «кримінальне обвинувачення». для цілей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод поняття «кримінальне обвинувачення» має автономне значення, а не обмежується лише кваліфікацією «криміналу» згідно з національним законодавством. При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією. Наприклад, обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції і т.д. Таким чином, протокол, що є предметом розгляду у цій справі є, з урахуванням «тесту Енгеля», кримінальним обвинуваченням, і суд має забезпечити гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції.

Частиною 1 статті 156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до частини 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно зі ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Порядок виготовлення та використання марок акцизного збору регулюється Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 р. № 1251.

Відповідно до диспозиції частини першої статті 156 КУпАП, адміністративна відповідальність настає лише за торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного збору. Торгівля, у розумінні чинного цивільного та господарського законодавства це укладання договорів купівлі-продажу.

Проте як видно із протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ №291223 від 24 листопада 2022 рокуу ньому не викладено суть адміністративного правопорушення яка б відповідала диспозиції ч.1 ст.156 КУпАП.

До матеріалів справи службовою особою ВП №2 Івано-Франківського РУП (смт Богородчани) не додано жодних доказів, які б свідчили ведення ОСОБА_1 торгівлі алкогольними напоями без марок акцизного збору. Термін алкогольні напої та термін спирт етиловий мають різні визначення та поняття відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР та різні сфери використання.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази продажу ОСОБА_1 алкогольних напоїв без марок акцизного збору, які було виявлено під час перевірки. Фактично, окрім протоколу та заяви ОСОБА_1 , у справі відсутні будь-які докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Також, у матеріалах справи відсутні свідки, які б підтверджували, що в зазначені в протоколі місці і час ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку. Не зазначено і того, яким особам чи особі та у якій кількості було реалізовано алкогольні напої без марок акцизного податку, не відібрано пояснень від таких осіб та не здобуто жодних інших об`єктивних доказів торгівлі ОСОБА_1 алкогольними напоями.Не встановлено склад рідини у вилучених п`яти пляшках, які мають «запах етилового спирту».

Наявність пояснень ОСОБА_1 , відповідно до яких від зізнається у торгівлі алкогольними напоями, які підписані зі слів поліцейського під впливом обману та погрози вилучення всього товару, не є доказом, в розумінні ст.251 КУпАП і жодним чином в сукупності з наведеним вище не підтверджують наявність події і складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.156 КУпАП.

У п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм "поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

За таких обставин, враховуючи відсутність об`єктивних та безсумнівних доказів факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що підстав для притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП не вбачається через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

На фоні поверхнево зібраних доказів, суддя вважає, що вина останнього у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП поза розумним сумнівом, не доведена.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

У даному випадку, негативна відповідь на питання про винність громадянина ОСОБА_1 виходить не з позитивно встановленої невинності останнього, а з доказового аспекту презумпції невинності: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Суд не є стороною обвинувачення, а співробітники поліції не зібрали та не забезпечили надання до суду відповідних доказів винуватості особи.

Таким чином, суддя вважає, що справа підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до ст. 1, 5 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» №1393-ХІY від 14 січня 2000 року продукція, під час маркування якої порушено встановлені законодавством вимоги щодо умови маркування та (або) до змісту і повноти інформації, відноситься до неякісної і небезпечної продукції й підлягає тільки обов`язковому вилученню з обігу.

Відповідно до ст. 265 КУпАП вилучені речі зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення та після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.

Оскільки пляшки з прозорою рідиною із запахом етилового спирту, які були вилучені, з пояснень ОСОБА_1 не мають марок акцизного збору, не мають маркування, наклейок та інформації, то зважаючи на вказані вимоги законодавства, відносяться до неякісної та небезпечної продукції, яка вилучена з обігу, а відтак підлягають знищенню.

Закриваючи провадження по справі, з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 суддя не стягує судовий збір, з останнього, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI.

При винесені постанови суддя керується ст. ст. 9-11, 23, 33, 156, 221, 247, 283, 284Кодексу України про адміністративні правопорушення.

п ос та но ви в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Речовий доказ у виді 5 пляшок ємністю кожної 1 літр з рідиною прозорого кольору та запахом етилового спирту, - знищити.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Решетов