Справа № 948/423/23
Номер провадження 3/948/274/23
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , місце служби - військова частини НОМЕР_1 , солдат, радіотелефоніст,
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
у с т а н о в и л а :
за приписами ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який триває і зараз.

Згідно з розпорядженням Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, зокрема, Машівському районному суду Полтавської області визначена підсудність справ Вовчанського районного суду Харківської області таВеликобурлуцького районного суду Харківської області.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДНХІ-2 № 759 від 26.01.2023, 26.01.2023 о 19 год 15 хв солдат ОСОБА_1 вживав алкогольні напої та продовжував виконувати обов`язки військової служби на території тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 в умовах особливого періоду (військового стану), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснень не надав (а.с. 1).
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 29-30).
Оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП не є обов`язковою, суд розгляну справу за відсутності ОСОБА_1 .
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення надано:

-протокол про адміністративне правопорушення, яким встановлений факт вчинення правопорушення (а.с. 1);
-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с. 2);
-письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були свідками того, як ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3, 4);
-копію військового квитка ОСОБА_1 (а.с. 5-25);
-копію посвідчення ОСОБА_1 (а.с. 26);
-копію витягу з наказу про призначення ОСОБА_1 на посаду (а.с. 27).
Суд, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку.

Згідно із ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом

За приписами ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Частиною3 статті 172-20 КУпАП (в редакції на момент вчинення правопорушення) передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, а саме: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Оскільки порядок огляду військовослужбовців під час проходження ними військової служби законодавством (на момент вчинення правопорушення) не врегульований, тому для виявлення у них стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння застосовують Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції як до подібних за своїм змістом правовідносин. Освідування військовослужбовців проводять у порядку, визначеному розділом ІІІ Інструкції, тобто в закладах охорони здоров`я, лікарем, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою, з дотриманням процедури.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є, будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На порушення цієї норми автором протоколу не надано належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, акта освідування на стан сп`яніння ОСОБА_1 , складеного уповноваженим органом та особою.

Натомість до матеріалів справи доданий акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стані сп`яніння. Але у протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані як вживання алкогольних напоїв та продовження виконання обов`язків військової служби. Така кваліфікація взагалі не охоплюється об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Так у справі «Малофєєва протии Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.
У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст. 8, 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки автором протоколу не викладена належним чином об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому обвинувачення є неконкретним, що позбавляє можливості особу, яка притягується до відповідальності належного захисту від обвинувачення, у свою чергу, суд не може перебирати на себе функцію уточнення обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому уважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. За вказаних обставин, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження, а у разі її оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя С. М. Косик