П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2023 року смт Оржиця

Суддя Оржицького районного суду Полтавської області Грузман Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №159692 від 29.11.2022 року ОСОБА_1 29.11.2022 року о 08 год. 38 хв. в. с. Онішки по вул. Лозового, Лубенського району Полтавської області, керував авто ВАЗ-21011 д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за згодою водія у законному порядку із застосуванням приладу Alcotest Drager на місці, результат 1,34 промілле, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив суду, що 29 листопада 2022 року він для того, щоб не керувати автомобілем попросив свого товариша ОСОБА_2 сісти за кермо автомобіля, щоб заправити транспортний засіб. При розвороті автомобіль «заглох», тому, як власник сів за кермо, автомобіль не був заведений. Працівники поліції автомобіль не зупиняли, порушення правил не допускав. Вважає, що автомобіль не рухався, тому не було підстав для складення адміністративного протоколу. При складанні протоколу нічого не заперечував.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що за прохання ОСОБА_1 поїхали на заправну станцію у село Онішки. Коли автомобіль з технічних причин зупинився, ОСОБА_1 сів за кермо та намагався вжити заходів до руху автомобіля. Коли автомобіль знаходився посеред дороги, під`їхала поліція і почали складати протокол. Бачив, як застосовували алкотестер Драгер.

Працівник поліції ОСОБА_3 суду пояснив, що зранку було повідомлення від працівників поліції, що на заправній станції є автомобіль ВАЗ жовтого кольору, водій якого у стані алкогольного сп`яніння. Виїхали на місце та почали спостерігати за тим транспортним засобом. Коли автомобіль розпочав рух, поїхали слідом, авто повернуло у село Онішки на вул.Лозового, при цьому не ввімкнувши сигнал повороту, а у подальшому почав здійснювати взагалі не зрозумілі маневри, що пов`язані з розворотом. Було прийнято рішення зупинити ВАЗ-21011 та було помічено, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер», на що останній погодився. Підписав всі необхідні матеріали, жодних заперечень по факту складання протоколу працівникам поліції не наводив, а навпаки, навіть співпрацював.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до зазначеної правової норми прямої дії судом проведена повна та всебічна оцінка зібраних доказів. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є особа, що керує транспортним засобом, відтак, визначальним для з`ясування ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є встановлення доказів керування особою транспортним засобом. У відповідності до ч. 2 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» до учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Терміну керування транспортним засобом чинне законодавство не містить, однак загальновизнаним є умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Крім того, як роз`яснив Пленум ВС України в своїй Постанові № 14 від 23 грудня 2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Черниша Є.А. допитавши свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вважаю, що в діях особи, стосовно, якої складено протокол, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До такого висновку суд дійшов з урахуванням того, що у судовому засіданні здобуто достатньо доказів стосовно того, що 29.11.2022 року о 08 год. 38 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Відеозаписи, які долучено до матеріалів справи свідчать про керування транспортним засобом правопорушником. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 неодноразово погоджувався з діями працівників поліції та не заперечував вживання алкоголю напередодні.

Окрім того, результати тестування з показником 1.34 проміле є вказаному беззаперечним доказом.

Аргументи, які наводить адвокат Черниш Є.А. про факт безпідставної зупинки транспортного засобу, відсутність електронного підпису на відеодоказах, порушення при врученні направлення на огляд на стан сп`яніння, не спростовують беззаперечних доказів про факт керування автомобілем правопорушником ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував ( а.с.8)

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху та є грубим порушенням порядку керування транспортним засобом, особу правопорушника, ступінь його вини та свідоме ігнорування особою-порушником норм Правил дорожнього руху, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Враховуючи дану норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

Керуючись ст. 24, 33, 40-1, 279, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її винесення через Оржицький районний суд Полтавської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строку її оскарження (опротестування).

Суддя: Т.В.Грузман