Номер провадження: 33/813/300/23
Номер справи місцевого суду: 517/553/22
Головуючий у першій інстанції Тростенюк В.А.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря: Сидоренко А.О.,

за участі:

адвоката Берлізов Є.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 067036 від 05 вересня 2022 року встановлено, що 04 вересня 2022 року біля 23 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 , по вул. Центральній в смт. Захарівка Роздільнянського району Одеської області, керував автомобілем «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду та продуття газоаналізатора у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння правопорушник відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєнні вчиненого йому правопорушення не визнав та пояснив, що рухався на власному автомобілі «ВАЗ-2108» в сторону заправочної станції, не надав документи на блокпосту, оскільки вони були в застосунку «Дія», однак застосунок не відкривався. На блокпості йому запропонувати чекати працівників поліції. По приїзду працівників поліції йому було запропоновано продути алкотестер, однак працівники поліції не надали даний пристрій та запропонували у медичному закладі здати аналіз крові на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не відмовлявся здати аналіз крові, але до медичного закладу хотів їхати на власному автомобілі на що йому відмовили працівники поліції.

Захисник, адвокат Берлізов Є.В., у судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 під час зупинки на блок посту по приїзду працівників поліції не був наданий алкотестер для встановлення стану сп`яніння останнього. Крім того, надав суду письмове клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, яке підтримав в повному обсязі в судовому засіданні.

Поліцейський Куліковський С.Г. у судовому засіданні пояснив, що 04 вересня 2022 року ОСОБА_1 був зупинений на блок посту біля смт. Захарівка Роздільнянського району Одеської області та були викликані працівники поліції. ОСОБА_1 від проходження медичного огляду та продуття газоаналізатора у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння правопорушник відмовився в присутності двох свідків. В медичний заклад хотів їхати на власному автомобілі, на що працівниками поліції йому було відмовлено та в подальшому складено адміністративний протокол та інші документи.

Постановою судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок.

На дану постанову адвокат Берлізов Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді та провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права

В доводах апеляційної скарги зазначено, що:

1)протокол про адміністративне правопорушення складений неправильно, грубо порушені вимоги ст. 256 КУпАП, а саме: в графі «посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» не вказано ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; в графі «прізвища, адреси свідків і потерпілих» в п. 1 вказаний свідок ОСОБА_2 . В поясненні свідка вказані інші анкетні дані «по батькові» - ОСОБА_3 . Адреси свідків взагалі в протоколі не вказані;

2) на відеозаписі не вбачається чи пропонувалось ОСОБА_1 пройти освідування з використанням алкотекстера, чи був цей пристрій в наявності на місці події;

3) на відеозаписі, який є в матеріалах справах, вбачається, що ОСОБА_1 від медичного огляду не відмовляється, а навпаки погоджується проїхати до медичного закладу на особистому транспорті.

13 лютого 2023 року від адвоката Берлізова Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшло клопотання про долучення доказів, а також клопотання про виклик свідків.

Розглянувши клопотання про виклик свідків, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки така заява подавалась до суду першої інстанції, була задоволена судом.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 067036 від 05 вересня 2022 року встановлено, що 04 вересня 2022 року біля 23 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 , по вул. Центральній в смт. Захарівка Роздільнянського району Одеської області, керував автомобілем «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду та продуття газоаналізатора у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння правопорушник відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 5-6);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.09.2022р. (а.с. 13);

- відеозаписом, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 17).

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КпАП України доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу.

Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення правильно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, керувала транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, суд першої інстанції правильно вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Обставини, що пом`якшують або обтяжують вчинене, не встановлені.

При накладенні стягнення суд першої інстанції правильно врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що працівником патрульної поліції неправильно заповнено протокол про адміністративне правопорушення, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На підставі матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії АДД №067036 від 05.09.2022р. містить по батькові уповноваженої особи, яка складала протокол і зазначено « ОСОБА_5 »; адреси проживання свідків зазначені у поясненнях, які викладені на окремому аркуші. Стосовно неправильного зазначення по батькові свідка, то суд вважає, що це є технічною опискою і не є грубим порушенням процедури складення протоколу.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 від медичного огляду не відмовлявся, а навпаки погоджувався проїхати до медичного закладу на особистому транспорті, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вказане, ОСОБА_1 був позбавлений можливості пересуватись своїм транспортним засобом до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що на відеозаписі не вбачається чи пропонувалось ОСОБА_1 пройти освідування з використанням алкотекстера, чи був цей пристрій в наявності на місці події, то апеляційний суд дослідив відеозапис, який міститься у матеріалах справи та зазначає наступне.

З відеозапису вбачається, що на відрізку відео «00:16» працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти перевірку на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 відмовився від проходження. Ця обставина також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік