Провадження № 33/824/301/2023 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 лютого 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Савченка С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Макара Івана Івановича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м.Києва від 08 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянку України,

яка мешкає: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м.Києва від 08 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до вказаної постанови 05 листопада 2021 року о 22 годині 11 хв. ОСОБА_1 на вул.Московській 38 у м.Києві керувала транспортним засобом «Mercedes-Benz S5002» реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водійки у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820»№ ARHK-0527, результат огляду 0,60 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді Печерського районного суду м.Києва від 08 вересня 2022 рокуадвокат Макар І.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції розглянув справу без участі адвоката, який заявив про таке бажання, а ігнорування клопотання адвоката про відкладення розгляду справи явно порушує права ОСОБА_1 на правову допомогу. Зазначає, що матеріали

- 2 -

справи не містять відомостей про сертифікацію приладу Alcotest 6820№ ARHK-0527. Зазначає, що ОСОБА_1 не могла самостійно пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки остання була тимчасово позбавлена можливості користуватися своїм автомобілем. Водночас зазначає, що пропозиція сторонньої особи, що їхала разом з ОСОБА_1 , «відчипитися» від дівчини та вичерпати інцидент абсолютно не свідчить про перебування останньої у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що має місце грубе порушення судом норм процесуального права, яке є підставою для скасування постанови.

Розгляд справи, призначений апеляційним судом на 17 січня 2023 року, відкладено за клопотанням адвоката Макара І.І.

31 січня 2023 року справу знято з розгляду у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у м.Києві.

Про розгляд справи 21 лютого 2023 року ОСОБА_1 та її захисник Макар І.І. належним чином повідомлені, що стверджується направленою на вказану ОСОБА_1 у її заявах (а.с.12-17) електронну адресу, з якої остання надсилала заяви, і повідомленням про її доставлення, а також особистою розпискою адвоката Макара І.І. (а.с.31).

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, причин неявки не повідомила, заяви про відкладення не подала, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Адвокат Макар І.І. до суду не з`явився, електронною поштою подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю в кримінальній справі.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність поважних причин неявки адвоката Макара І.І. з таких міркувань.

По-перше, посилаючись на неможливість явки до апеляційного судуз огляду на зайнятість в кримінальній справі, адвокат Макар І.І. не додав до заяви жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджувалийого участь у розгляді кримінальної справи, зокрема договір про надання правової допомоги або про призначення захисника, ордер, судову повістку про виклик чи проведення слідих дій, тощо.

По-друге, відкладення розгляду даної справи на 21 лютого 2023 року у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у м.Києві було узгоджене апеляційним судом з адвокатом Макар І.І., який був присутній 31 січня 2023 року, погодив цю дату і не висловив заперечень.

По-третє, адвокат Макар І.І. був повідомлений про день розгляду справи завчасно - 31 січня 2021 року, надавши особисту розписку, тобто більше ніж за три тижні до дня розгляду і мав можливість спланувати свою роботу з урахуванням часу розгляду даної справи. Доказів про наявність непередбачуваних чи вийняткових обставин, пов`язаних із необхідністю участі у розгляді іншої справи саме у момент розгляду даної справи, які б свідчили про поважність причин неявки, суду не надав, а відтак пріорітет розгляду на думку апеляційного суду повинна мати дана справа як призначена значно раніше.

По-четверте, адвокат Макар І.І. не був позбавлений можливості порушити перед судом клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

По-п`яте, розгляд справи упродовж розумного строку є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від

- 3 -

використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності апелянта, а вказані у його клопотанні про відкладення розгляду причини неявки визнати неповажними.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст.130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , яка реалізувала своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодилась нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 05 листопада 2021 року о 22 годині 11 хв. на вул.Московській 38 у м.Києві керувала транспортним засобом «Mercedes-BenzS5002» реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водійки на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою «Drager Alcotest 6820»№ ARHK-0527, результат якого 0,60 %.

За таких обставин суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 допустила порушення п.2.9 (а) ПДР та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного

- 4 -

правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 338108 від 05 листопада 2021 року, відповідно до якого 05 листопада 2021 року о 22 год. 11 хв. в м.Києві, вул.Московська, 38, водійка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Mercedes-Benz S5002» реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820»№ ARHK-0527, результат огляду 0,60 проміле. Здійснювалася відеофіксація огляду на бодікамеру № АА00125;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений зі згоди водія у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820»№ ARHK-0527, результат огляду 0,60 проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідна, що стверджується її підписом у відповідній графі. Відеофіксація здійснювалася на бодікамеру № АА00125,

- у роздруківці результатів тестування на алкоголь до протоколу серії ААБ № 338108 від 05 листопада 2021 року, згідно якої при застосуванні приладу «Drager Alcotest 6820»№ ARHK-0527 у ОСОБА_1 виявлено показник вмісту алкоголю 0,60 проміле, відеофіксація здійснювалася на бодікамеру № АА00125, роздруківка підписана ОСОБА_1 ;

- на відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали 05 листопада 2021 року оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , де також зафіксовано проведення огляду останньої на стан сп`яніння за її згодою із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820»№ ARHK-0527 та результат 0,60 проміле.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції

- 5 -

05 листопада 2021 року у ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, в розумінні п.п.2 та 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а сам огляд проведено поліцією у повній відповідності із розділом ІІ вказаної Інструкції, а також Порядком проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 , а акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаний працівником поліції, а також ОСОБА_1 .

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, грунтується на наявних у провадженні доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять відомостей про сертифікацію приладу «Drager Alcotest 6820»№ ARHK-0527, апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані.

Згідно розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року за наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до наказу МОЗ України від 10 лютого 2017 № 122 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг, форми повідомлень, переліку відомостей, які зберігаються в ньому, та режиму доступу до них», Держлікслужба здійснює ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг (далі - Реєстр осіб). У вказаному Реєстрі (№ 2784/2780), який є у публічному доступі, міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», код за каталогом: 83 26 270, декларація про відповідність медичних виробів від 20 лютого 2019 (версія 03). Сертифікат відповідності № UA.TR.039.645 від 18 лютого 2019 (Перше видання: 08.06.2018). Дійcний до 07 червня 2023 року. Виданий ДП «Український медичний центр сертифікації» (номер призначеного органу № UA.TR.039).

Отже, газоаналізатори «Drager Alcotest» сертифіковані та внесені до Держреєстру засобів вимірювальної техніки України із строком дії до 07 червня 2023 року.

Відхиляючи дані доводи, апеляційний суд звертає увагу, що у роздруківці результатів тестування на алкоголь до протоколу серії ААБ № 338108 від 05 листопада 2021 року, чітко вказано, що прилад «Драгер Alcotest 6820» № ARHK-0527 пройшов повірку (калібрування) 02 грудня 2020 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал). Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих

- 6 -

засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 05 листопада 2021 року, тобто в межах дванадцятимісячного строку калібрування приладу «Драгер Alcotest 6820» № ARHK-0527.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не могла самостійно пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки остання була тимчасово позбавлена можливості користуватися своїм автомобілем не мають правового значення з огляду на наступне.

Огляд особи на стан сп`яніння проводиться відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року, а також Поряду направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

По-перше, згідно вказаних нормативних документів огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки (п.п.1-6 розділу ІІ Інструкції).

По-друге, лише у випадку якщо водій відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або не висловив незгоду з його результатами, він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п.6 Поряду від 17 грудня 2008 року).

По-третє, зметою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п.9 розділу ІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року та п.7 Порядку від 17 грудня 2008 року).

По-четверте, зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку, перший примірник якого видається під підпис поліцейському (п.17, 20 розділу ІІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року, п.13 Порядку від 17 грудня 2008 року).

І по-п`яте, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п.22 розділу ІІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року).

Отже, за змістом даних норм огляд водія на стан сп`яніння проводиться виключно у присутності поліцейського, якому і вручаються результати. Самостійне звернення особи та складання висновку без дотримання вимог Інструкції вважається недійсними (п.22).

Доводи апеляційної скарги про те, що пропозиція сторонньої особи, що їхала разом з ОСОБА_1 , на адресу поліцейських «відчипитися» від дівчини та вичерпати інцидент абсолютно не свідчить про перебування останньої у стані алкогольного сп`яніння, не спростовують висновків суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому апеляційний суд звертає увагу, що суд першої інстанції зазначив ці обставини відеозапису у контексті спростування доводів ОСОБА_1 щодо незабезпечення працівниками поліції проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а не в контексті перебування у стані сп`яніння.

- 7 -

Відхиляючи апеляційну скаргу, апеляційний суд погоджується із оцінкою судом першої інстанції тверджень водійки ОСОБА_1 , викладених у направлених нею до суду першої інстанції письмових поясненнях, щодо незабезпечення працівниками поліції проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі як необгрунтованих.

Як вбачається із доданого до протоколу серії ААБ № 338108 відеозапису з бодікамери поліцейського, ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем «Mercedes-BenzS5002» реєстраційний номер НОМЕР_1 , була зупинена працівниками поліції у зв`язку із перетином суцільної лінії дорожньої розмітки. При спілкуванні поліцейського з ОСОБА_1 у неї було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння і запропоновано пройти огляд, на що остання погодилася. Вказала, що перед цим їла устриці із соусом, алкоголь не вживала.

Процедуру огляду зафіксовано на відеозаписі, який не містить незгоди останньої із результатами огляду. Зокрема, на відеозаписі відсутні будь-які заперечення чи слова ОСОБА_1 про те, що вона не згодна із результатами огляду на приладі «Drager Alcotest», як і не містить вимоги про проведення її огляду у медичном узакладі.

Окрім того, згідно вказаного вище відеозапису вбачається, що чоловік, який перебував у автомобілі на пасажирському сидінні просив патрульних «відчепитися» від дівчини та неодноразово пропонував якимось чином вичерпати інцидент, на що патрульні відповіли щодо неможливості таких дій та попередили про відеофіксацію (час запису 21:59:05, 22:03:00).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі адвоката, який заявив про таке бажання, а ігнорування клопотання адвоката про відкладення розгляду справи явно порушує права ОСОБА_1 на правову допомогу, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів ст.268 КупАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.44, ст.ст.51, 146, 160, 1724-1729,173, ч.3 ст.178, ст.ст.185, 1851,ст.1857,187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов`язковою.

Відхиливши клопотання захисника про відкладення, суд першої інстанції вірно врахував, що ст.268 КУпАП не передбачає обов`язкової участі особи у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, та не містить заборони розглядати справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому суд першої інстанції врахував письмові пояснення ОСОБА_1 та її захисника і дав їм оцінку у постанові, з якою апеляційний суд погоджується.

Відхиляючи дані аргументи, апеляційний суд враховує, що подаючи апеляційну

- 8 -

скаргу, адвокат Макар І.І. не зазначив яким чином розгляд судом справи за відсутності ОСОБА_1 призвів до неправильності або помилковості висновків суду.

З урахуванням наведеного апеляційний суд не вбачає порушення прав ОСОБА_1 , оскільки усі наведені нею та її захисником Макар І.І. аргументи судом перевірені і їм дана оцінка.

Отже, наведені апелянтом аргументи не вказують на помилковість висновків судді місцевого суду та незаконність ухваленого рішення.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 та її захисника з приводу відсутності в її діях ознак правопорушення, передбаченого, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення парвопорушення і не викликають у суду сумнівів, які б можна було тлумачити на його користь, оскільки докази винності ОСОБА_1 одержані законнним шляхом, у передбачений законом спосіб і повноважними особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що суддеюпершої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

- 9 -

ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обгрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцієюч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, постанова судді Печерського районного суду м.Києва від 08 вересня 2022 рокує законною та обгрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Макара Івана Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду м.Києва від 08 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І.Савченко