КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т АН О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника Рябчука І.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Рябчука І.В. на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.12.2022 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 01.12.2022 року приблизно о 17 год. 55 хв. по вул. Братиславська, 40 в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, сухість в порожнині рота, тремтіння пальців рук, який відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Рябчук І.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.12.2022 року, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити.

Апелянт вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою і такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки при розгляді даної справи суд недотримався вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, неповно та однобічно з`ясував обставини даної справи, не дослідив їх і не дав цим обставинам належної оцінки, формально підійшов до встановлення обставин даної справи, внаслідок чого необґрунтовано наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення працівниками поліції вимог КУпАП, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015 (надалі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року №1103 (надалі Порядок).

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 категорично заперечував перебування в стані наркотичного сп`яніння та наявність у нього ознак такого стану, при цьому вказує, що в діях поліцейських вбачається порушення вимог Інструкції, оскільки згідно п.5 Розділу ІІ Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу і на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку, однак вказані вимоги не були виконані поліцейським, а також не долучено до протоколу про адміністративне правопорушення акту огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння (який засвідчується підписами свідків), в якому було б зазначено наявні у особи ознаки наркотичного сп`яніння, підтверджені даними свідками.

На переконання апелянта, ознаки наркотичного або алкогольного сп`яніння підлягають обов`язковому встановленню та в подальшому доказуванню при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а оскільки в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння, яким було встановлено наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння і будь-яких даних про те, яким чином вказані у протоколі ознаки сп`яніння були зафіксовані у ОСОБА_1 матеріали не містять, що є порушенням вимог вищезазначених Інструкції та Порядку, відповідно до п.22 Розділу ІІІ Інструкції Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння вважаються недійсними.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Рябчука І.В. на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, з огляду на наступне.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху України і наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №365673 від 01.12.2022 року (а.с. 2), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, сухість в порожнині рота, тремтіння пальців рук), при цьому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, в якому зазначені ознаки наркотичного сп`яніння виявлені поліцейським (а.с. 3), Розпискою гр. ОСОБА_2 (а.с. 4), в якій останній зобов`язався не давати права ОСОБА_1 сідати за кермо протягом 24 годин, що підтверджує факт його відсторонення від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 5), які підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Згідно вимог пункту 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги захисника про порушення працівниками поліції вимог Інструкції та Порядку, оскільки перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейським не виконано вимоги щодо інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу, надання сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку цього засобу, а також не долучено до протоколу про адміністративне правопорушення акту огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, є безпідставними, оскільки згідно вимог вказаної Інструкції огляд водія на стан наркотичного сп`яніння про водиться виключно в закладі охорони здоров`я і не може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а тому у поліцейського не було обов`язку складати акт огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , оскільки такий огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу виключно на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, однак у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки саме наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому запропоновано пройти відповідний огляд саме в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Як зафіксовано на наявному у справі відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 5), поліцейський зупинив водія ОСОБА_1 за рух по смузі громадського транспорту та в ході розмови повідомив про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога. При цьому поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі його відмови від проходження огляду, стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, дані зафіксовані на вказаному відеозаписі повністю спростовують доводи апелянта та свідчать, що поліцейський діяв з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою визначено порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Апеляційні доводи захисника про те, що ознаки наркотичного або алкогольного сп`яніння підлягають обов`язковому встановленню та в подальшому доказуванню при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.12.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття стосовно нього провадження в справі, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Рябчука І.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа №754/11883/22; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження № 33/824/798/2023

Головуючий у І інстанції - Бабайлова Л.М.

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.