Справа № 141/31/23
Провадження №3/141/47/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В.,

при секретарі судового засідання Рожковій Л.М.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: адвоката Ткаченко К.Д.,

розглянувши матеріали, які надійшли від СПД № 1 відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює охоронником в Оратівській селищній раді, до адміністративної відповідальності притягувався 01.03.2022 за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №188075 складеного 03.01.2023, протягом одного місяця гр. ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство економічного характеру відносно своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також колишньої дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме відмовляється повернути особисті речі дітей та колишньої дружини.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

В судовому засіданні 02.02.2023 ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП не визнав та суду пояснив, що він не чинив перешкоди для того, щоб колишня дружина з дітьми забрала свої речі. Так, вони домовилися, що колишня дружина з дітьми приїдуть 13.11.2022 до будинку та заберуть необхідні їм речі, які залишилися, проте цього дня вони не з`явилися. Також зазначив, що 02.01.2023, 03.01.2023 та в інші дні вони з колишньою дружиною та дітьми не бачилися і не спілкувалися.

Потерпіла ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 02.02.2023 не з`явилась. При цьому, 31.01.2023 до суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_4 від 31.01.2023 про розгляд справи без її участі. Також у заяві від 31.01.2023 ОСОБА_4 вказала, що її колишній чоловік ОСОБА_1 вчиняє відносно неї економічне насильство, а саме: не дозволяє зайти в спільно збудований будинок для того, щоб забрати особисті речі.

Також 31.01.2023 від потерпілої ОСОБА_2 , доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , на адресу суду надійшла заява від 31.01.2023, в якій вона пояснила, що вона проживає з матір`ю в с.Підвисоке Вінницького району Вінницької області, але особисті речі знаходяться в будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , у якому проживає її батько ОСОБА_1 , однак він відмовляється віддати їй особисті речі та не дозволяє зайти в будинок.

Допитана в судовому засіданні 02.02.2023 свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що 03.01.2023 до неї зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що має приїхати ОСОБА_4 з дітьми та зібрати свої речі, але цього дня їх не було. Також повідомила суду, що ОСОБА_1 не перешкоджає ОСОБА_4 прийти та забрати особисті речі та речі дітей.

Представник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Ткаченко К.Д. зауважив, що заява ОСОБА_4 є безпідставною, тому не може бути взята до уваги, також протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення, а тому не може бути допустимим доказом. Також заявив усне клопотання про закриття провадження у справі « 141/31/23, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходить наступних висновків.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 188075 від 03.01.2023; заяву ОСОБА_4 від 02.01.2023; письмові пояснення ОСОБА_4 від 02.01.2023; письмові пояснення ОСОБА_1 , відібрані 03.01.2022 та форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 03.01.2023, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2КУпАП.

Так, приписами ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Пунктом 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Таким чином, диспозиція ст.173-2 КУпАП передбачає необхідність встановлення факту умисного позбавлення можливості потерпілим користуватися житлом, одягом тощо, на яке останній має передбачене законом право. Крім цього, обов`язковою умовою для кваліфікації дій особи за ст.173-2 КУпАП є встановлення суспільно-небезпечного наслідку вказаних дій, які полягають у можливості чи заподіяння шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

При цьому, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 188075 від 03.01.2023, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення у вигляді відмови повернення особистих речей дітей та колишньої дружини.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі не зазначено свідків події, та, окрім того, в порушення вимог ст. 251 КУпАП, матеріли справи не містять показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису з місця події.

Суд вважає, що визначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження. Невід`ємною складовою інкримінованого адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. З огляду на викладене, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №188075 від 03.01.2023 є недопустимим доказом у справі та не може бути прийнятий судом.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (далі Конвенція).

Відтак, враховуючи обставини справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки в його діях відсутні ознаки притаманні домашньому насильству, так в протоколі про адміністративне правопорушення не відображено всі елементи об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, що унеможливлює використання протоколу про адміністративне правопорушення як доказу в справі відповідно до статті 256 КУпАП.

Суд наголошує, що вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Натомість, належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 дій, які підпадають під ознаки домашнього насильства економічного характеру, що потягло за собою заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої та які містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відтак, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не підтверджена наявними у справі доказами, у зв`язку з чим у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, суду не надано та матеріали справи № 141/31/23 не містять.

Згідно ч. 3ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 4.2рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд доходить висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 слід закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.173-2 КУпАП, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст.7, 251, 252, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя С.В. Климчук