Справа № 509/4677/22
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 542088 від 02.11.2022 року, який надійшов на адресу суду 04.11.2022 року 02.11.2022 року о 12:00 год гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на території ТОВ «Промтоварний ринок», вчинила сварку по відношенню до чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 на розгляд справи з`явилася, вину у вчиненому правопорушенні не визнала. Пояснила суду що з викладеним в протоколі не згодна, оскільки зазначене в ньому не відповідає дійсності. Пояснила що між нею та чоловіком виник сімейний конфлікт, адже він ввів її в оману, та сказав інше місце свого перебування в розмові, а коли ОСОБА_1 побачила його то стався конфлікт, однак жодного психологічного насильства з її боку не було, ніякої шкоди здоров`ю чоловіку не було завдано. Просила в суд викликати свідка ОСОБА_3 , пояснення якої містяться в матеріалах справи та допитати її в суді щодо вказаної події, що мала місце 02.11.2022 року, адже її свідчення в письмових поясненнях не відповідають дійсності.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Так, ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративне правопорушення, яке полягає у вчинені домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З адміністративного протоколу серії ВАВ № 542088 від 02.11.2022 року, який надійшов на адресу суду 04.11.2022 року 02.11.2022 року о 12:00 год гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на території ТОВ «Промтоварний ринок», вчинила сварку по відношенню до чоловіка ОСОБА_2 .

З дослідженого у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення судом установлено, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру, яке проявилося у вчиненні суперечки з чоловіком.

Однак поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що під час конфлікту ОСОБА_1 умисно спричинла ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак, завдав шкоди його психологічному здоров`ю, і що це спричинило наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Крім того поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення допущено порушення вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено, в чому полягає об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, зокрема, щодо психологічного насильства відносно її чоловіка, та не зазначено.

З наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 встановлено, що вона будь-яких дій психологічного насильства до чоловіка не застосовувала, а з її ініціативи вони розмовляли на підвищених тонах, оскільки між ними був сімейний конфлікт.

Підстав сумніватись у правдивості пояснень ОСОБА_1 у суду немає, оскільки належних, достатніх та допустимих доказів протилежного матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять. Крім того. Свідок якого суд викликав за клопотанням особи, яка притягається до відповідальності. Та письмові пояснення якого містяться в матеріалах справи до суду також не прибув.

Враховуючи наведене суд не вбачає в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.7, 9, 245, 247,251, 252, 279,280,283, 284,287,294 КУпАП суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2КУпАП закрити.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області.

Суддя Є. М. Панасенко