Справа № 333/5630/22
Провадження № 3/333/289/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумова Ірина Йосипівна, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

30.10.2022 року приблизно о 12 годині 05 хвилин, в м. Запоріжжі, по вул. Космічна, перехрестя з вул. Броньовою, в м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Tiguan, д.н.з НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху перестроювання, не переконався в безпеці цього маневру, чим змусив водія автомобіля Renault Sander, д.н.з НОМЕР_2 , ОСОБА_2 різко змінити напрямок руху з подальшим наїздом на бордюрний камінь, внаслідок чого цей транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду, постраждалих немає Після чого водій ОСОБА_1 покинув місце ДТП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1, п. 2.3.в, 2.10.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 122-4, 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих правопорушень не визнав, підтримав надані ним письмові пояснення, під час оформлення цих адміністративних матеріалів та в суді, в яких зазначив наступне. Про вказане ДТП йому стало відомо лише від працівників поліції тільки 01.11.2022 р. Участі в даному ДТП, його автомобіль не приймав. Перед його авто на перехресті вулиць Космічна-Броньова в м. Запоріжжі, у напрямку траси М-18, зупинився авто Шевроле, у крайній, лівій смузі руху, він для перестроювання у середню полосу, включив правий сигнал повороту. Він не чув жодних звуків ДТП (ударів, гальмування тощо). 02.11.2022р. відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серія АББ № 063487. В якості доказів його вини у скоєнні ДТП в матеріалах справи містяться протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення гр. ОСОБА_2 , схема ДТП від 30.10.2022р., фото з місця ДТП, а також його письмові пояснення. Сам момент ДТП зафіксований на відео у часовий період з 4-01 хв. по 4-03 (біля двох секунд). З вказаного відео не можливо встановити його вину у скоєнні ДТП, на відео відсутні будь-які об`єктивні дані щодо розташування автомобілів на дорозі перед ДТП, їхньої швидкості, маневри автомобілів перед їх попаданням у поле зору камери та інше. З урахування письмових пояснень ОСОБА_2 , що є в матеріалах справи, вважає, що причиною ДТП (а саме наїзд автомобіля Renault Sandero (д/з НОМЕР_2 ) на бордюрний камінь) могло бути порушення водієм ОСОБА_2 вимог пункту 12.3 ПДР України, згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. У поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що вона об`єктивно бачила його автомобіль і щоб уникнути ДТП здійснила маневр вправо після чого здійснила наїзд на бордюрний камінь. Таким чином саме її дії знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, що є предметом розгляду по цій справі. Зі схеми ДТП від 30.10.2022р. вбачається що гальмівний шлях автомобілю Renault Sandero розпочинаєтеся безпосередньо перед бордюрним каменем, тобто вже після здійснення маневру праворуч, що також підтверджує порушення ОСОБА_2 вимог п. 12.3 щодо обов`язку зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Навіть сам маневр праворуч автомобілю Renault неможливо вважати безпечним, так як він здійснювався у бік зупинки пасажирського транспорту з людьми, що вбачається з фото місця ДТП, що є в матеріалах справи. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо швидкості зокрема автомобілю Renault Sandero перед ДТП, хоча виходячи з самого механізму цієї дорожньо-транспортної пригоди - швидкість в даному випадку є одним із найголовніших чинників, що могли призвести до ДТП, особливо на мокрій дорозі (стан дороги як «мокрий зазначений у схемі ДТП від 30.10.2022р.). З урахуванням викладеного матеріали справи не містять належних фактичних даних, на основі яких можливо встановити наявність його вини у ДТП в той час як доказування в адміністративному судочинстві не може ґрунтуватися на припущеннях. Вважає очевидним, що у разі виконання ОСОБА_2 вимог п. 12.3 ПДР щодо зменшення швидкості аж до зупинки автомобілю ДТП, що є предметом розгляду по цій справі, жодним чином не відбулося.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 та його представник адвокат Колесников А.В. просили закрити справу у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу інкримінованих правопорушень.

Потерпіла та її представник адвокат Кошліченко Н.В., в судовому засіданні, просили визнати винним ОСОБА_1 в інкримінованих правопорушеннях. Потерпіла ОСОБА_2 підтримала раніше надані нею письмові пояснення, в яких зазначала, що вона у вищезазначений день о 12-05 год. керуючи автомобілем Renault Sander, д.н.з НОМЕР_2 , рухалась по вул. Космічній, зі сторони автовокзалу в бік зупинки «Кінотеатр «Космос», в середній смузі. З крайньої лівої смуги інший транспортний засіб, здійснював поворот на ліво. Транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , який їхав в крайній лівій смузі, за автомобілем, що рухався попереду нього, вирішив перестроїтися в середню смугу, не надав перевагу автомобілю, під керуванням потерпілої. Вона, що уникнути зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 , прийняла заходи до зниження швидкості руху, і прийняла вправо, внаслідок чого здійснила наїзд на бордюр, що спричинило пошкодження її автомобіля. Водій ОСОБА_1 , після ДТП, залишив місце події.

З оглянутого судом відеозапису з місця події, судом встановлено: дві смуги по напрямку руху, в лівій полосі знаходиться автомобіль, який готується здійснити поворот. Перед цим автомобілем, знаходиться автомобіль Volkswagen Tiguan, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив зміну напрямку руху, перестроївшись на іншу смугу, на якій рухався автомобіль Renault Sander, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка в наслідок маневру ОСОБА_1 , з метою уникнення зіткнення з ним, змінила рух свого автомобіля, в інший бік, оскільки не було іншого напрямку, та наїхала на бордюр. Водій ОСОБА_1 , покинув місце дорожньо-транспортної події. Дані обставини також підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ № 063488, ААБ №063487 від 02.11.2022 р., схемою з місця цієї дорожньо-транспортного події, фото таблицею.

Вислухав пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , їх представників, дослідив вищевказані докази, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимогипунктів:

- 2.3.в Правил дорожнього руху України, затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (з відповідними змінами), згідного якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

- 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- 2.10.а Правил дорожнього руху України, згідно якого, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Враховуючи фактичні обставини справи, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 , за ст.124 КУпАП - порушення водієм транспортного засобу Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та за ст.122-4 КУпАП - залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Посилання ОСОБА_1 , що він не був учасником зазначеної в протоколі дорожньо-транспортної події, і водій ОСОБА_2 винна в даному ДТП, спростовуються дослідженими судом доказами. Не дотримання ОСОБА_1 вимог п. 10.1, п. 2.3.в Правил дорожнього руху стало причиною даної дорожньо-транспортної події і спричинення пошкодження автомобіля потерпілої ОСОБА_2 .

Посилання ОСОБА_1 , що він при керуванні свого автомобіля, не чув звуків цієї дорожньо-транспортної події (гальмування, ударів тощо), тому не був обізнаний про цю подію, і залишив місце ДТП, не звільняє його від адміністративної відповідальності,а навпаки додатково підтверджує, не дотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.3.б ПДР України, за якими він був зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУПАП, скоєне ОСОБА_1 , 30.10.2022 р. З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що на час розгляду справи, а саме, 30.01.2023 р., сплинув строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Суд наголошує, що встановлюючи вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП є обов`язковим і для цього виду постанов.

Із урахуванням наведеного та враховуючи відповідні положення ЦПК України та КАС України щодо обов`язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення при розгляді цивільного чи адміністративного позову в частині висновків про те, чи мали місце певні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою, виходячи із принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Зазначене вище узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших. Аналіз диспозиції та санкції 124 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства, де визнання вини є обов`язковим відповідно до положень ст. 17, ч.4 ст.374 КПК України, п.2 ч.1 ст. 129 Конституції України.

Аналіз положень ст. 38 та п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП дає підстави стверджувати те, що наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене та враховуючи зазначену вище правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, що указує на необхідність визнання вини.

За таких обставин, оскільки адміністративне правопорушення вчинено 30.10.2022 року, тобто з дня його вчинення минуло більше ніж три місяці тому, ОСОБА_1 слід визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 122-4, 124, 276-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Провадження в цій справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Ірина Йосипівна Наумова