Справа № 645/1368/23
Провадження № 3/645/755/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,

за участі секретаря судових засідань Ятлової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки Херсонської області, не працюючої, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

03.04.2023 р. о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_2 вчинила відносносвоєї доньки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, ображала потерпілу нецензурною лайкою, чим завдала їй психологічних страждань, внаслідок чого могла бути шкода психологічному здоров*ю ОСОБА_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст.173-2 ч.1 КпАП України - вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне застосування психологічного насильства, образ що не завдало фізичного болю, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з*явився, про день та час розгляду матеріалу повідомлявся своєчасно та належним чином, викликалася у судове засідання за наявними у справі даними, однак до суду не з`явилася, причини не явки не повідомила. Пояснень, заяв, клопотань від притягуваної не надходило.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/ 97 - ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „ Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення " № 11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( РИМ, 4. XI. 1950 ) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України" Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 було відомо про складання відносно неї протоколу та місце розгляду матеріалу, що підтверджується підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» від 15.11.2001 року №2789 -ІІІ- Психологічне насильство, пов`язане з тиском одного члена сім`ї на психіку іншого через навмисні словесні образи або погрози, переслідування, залякування, які доводять постраждалого до стану емоційної невпевненості, страти здатності захистити себе і можуть заподіяти або заподіяли шкоду психічному здоров`ю. Метою домашнього насильства завжди є встановлення контролю над жертвою, коли кривдник намагається бути єдиним «розпорядником» її життя..

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 та її провина повністю доведена та підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом серії ВАБ № 202808 від 03.04.2023 року про адміністративне правопорушення - про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП;

-форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

- поясненнями ОСОБА_1 , яка відмовилася давати пояснення відповідно ст. 63 Конституції України.

- поясненнями ОСОБА_2 за участі її батьків, від 03.04.2023.

- рапортом інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №4 взводу №2 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції А. Чепурного.

- диском подій від 03.04.2023 року АЛ2419В , ВАБ № 202808 від 03.04.2023 року.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто діянь фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання притягуваного та запобігання вчинення ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян- 170,00 грн.

Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент вчинення правопорушення складало 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.173-2,283,284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі через Фрунзенський районний суд м. Харкова апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова в частині стягнення штрафу може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя -