П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2023 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського РУП ГУНП у Київській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 154 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2022 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , порушила правила утримання собаки породи «Такса», що призвело до залишення її двору будинку та подальшого заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_2 , тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала частково, пояснила, що 28.10.2022 року коли трапилася дана подія вона в цей час перебувала в м. Києві на роботі. Син їй розповів, що він вигулював собаку і в двір їхнього будинку прийшов хлопчик ОСОБА_2 , який почав цькувати їхнього собаку в зв`язку з чим хлопці посварилися, почали битися і собака захищаючи господаря покусала ОСОБА_2 , син розповідав, що не цькував на ОСОБА_2 собаку, що даний випадок трапився вперше, раніше собака гуляла без повідка і нікого не кусала. Зазначила, що ОСОБА_2 вона відшкодувала кошти за пошкодженні штани, а за лікування кошти брати відмовилися, пояснили, що затрат на лікування не було.

Відповідно до ст.9 Закон України «Про захист тварин від жорстокого поводження» фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Частиною 2 ст.154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.154 КУпАП, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідальність за ч.1 ст.154 КУпАП настає у разі тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку).

Згідно Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР, затверджені Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством сільського господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР від 17.06.1980 року, при додержанні вимог, вказаних у пункті 2 цих Правил, дозволяється тримати собак у населених пунктах - у вільному вигулі на ізольованій, добре обгородженій території (в ізольованому приміщенні), на прив`язі або без неї.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши рапорт працівника поліції, заяву ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_2 , довідку травматологічного пункту Білоцерківської міської лікарні № 2, копію паспорта ОСОБА_1 , оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

У диспозиції ч. 1 ст. 154 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі порушення правил тримання собак і котів, а саме: тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях.

Частиною 2 ст. 154 КУпАП передбачено відповідальність, за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від чотирьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

При застосуванні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, її відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю що стягнення у виді штрафу, в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП. відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Накладаючи адміністративне стягнення в межах ч.2 ст.154 КУпАП необхідно врахувати, що в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують право власності ОСОБА_1 на тварину, яка підлягає конфіскації. Відсутність відповідних документів перешкоджає виконанню судового рішення в частині конфіскації тварини.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.2 ст.154, 221, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОРВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП та застосувати до неї стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн., без конфіскації тварини.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. в дохід держави.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяС. І. Дорошенко