Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3513/22
Провадження № 3/332/204/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2023 р. м.Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Сінєльнік Р.В., за участю захисника Рощупкіна С.В., розглянувши матеріал, що надійшов з ВП № 1 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом серії ААД № 307691 від 15.12.2022 року, «15.12.2022 року о 15 год. 50 хв. в м. Гуляйполе по вул. Дачна ОСОБА_1 керував т.з. OPEL ASTRA д.н. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР .

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся шляхом надіслання судової повістки за адресою його місця проживання.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рощупкін С.В. у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп. Своє клопотання захисник Рощупкін С.В. обгрнутовував тим, що поліцейським, який складав матеріал про адміністративне правопорушення, не було дотримано порядку направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а тому факт відмови останнього від такого огляду є недоведеним.

Допитаний в судовому засіданні 28.02.2023 року поліцейський СРПП № 1 Пологівського РАП ГУНП в Запорізькій області сержант поліції ОСОБА_6 суду пояснив , що 15.12.2022 року був виклик на блокпост, який розташований по вул. Дачна в м.Гуляйполе. Співробітниками «Скіфу» був виявлений водій з ознаками алкогольного сп`яніння. Прибувши на блокпост водій ОСОБА_1 автомобілем не керував, він перебував у заведеному автомобілі. Від проходження медогляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився , як на місці зупинки , так і в медичному закладі. На відео , яке знято на мобільний телефон, зафіксована лише відмова ОСОБА_1 від проходження огляду з застосуванням приладу «Драгера». Світла в Гуляйполі не має вже рік, на ввесь день заряду боді камери не вистачає, свідки факту керування не бачили.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялися шляхом надіслання судових повісток за адресою їх місця проживання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення зобов`язаний встановити чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи вина особа у його скоєні, та чи підлягає вона адміністративній відповідальності та ін.

Згідно ст. ст. 251, 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази на свій внутрішній розсуд, котрий ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що справа підлягає закриттю, оскільки зазначені у протоколі факти і наявні у матеріалах справи докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суперечать один одному.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений у статті 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2015 № 1452/753 (далі - Інструкція).

Так, відповідно до ч. 2 та 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічну норму містять пункти 6 та 7 розділу І Інструкції, згідно з якими огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналіз змісту статті 266 КУпАП, а також пунктів 6 та 7 розділу І Інструкції свідчить, що особа є такою, що відмовилась від проведення огляду на стан сп`яніння, якщо остання не погодилась проходити такий огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 1103 від 17.12.2008 (надалі - Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 8 розділу ІІ Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Як вбачається з матеріалів справи, направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не містить будь-яких ідентифікуючих даних про особу, яка складала таке направлення (відсутня інформація про посаду, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, П.І.Б., серію та номер службового посвідчення, підпис).

За таких умов, відсутність у матеріалах справи належним чином оформленого направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння дає суду підстави сумніватись у тому, що останньому взагалі було запропоновано проходити огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Жодного іншого доказу на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я працівниками поліції суду не надано.

Суд критично ставиться до письмових показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки, згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», а після відмови від такого огляду, ОСОБА_1 разом з працівниками поліції поїхав до відділу поліції для складання протоколу.

Будь-якої інформації про направлення працівниками поліції ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння письмові пояснення свідка ОСОБА_5 не містять, які і інформації про перебування свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на місці зупинки транспортного засобу, що є територією блок-посту.

За таких умов, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я суд вважає недоведеним.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ч. 2 ст. 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Поліцейський не має права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (пункт 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім цього, як зазначено у рішенні Європейський суду з прав людини від 20.09.2016 (справа «Karelin v.Russia» заява № 926/08): «За умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи».

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 та 280 КУпАП.

З цього випливає, що тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, дійшов до висновку, що суду не надані належні докази щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9,10, 130 ,245, 247, 251,256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту винесення цієї постанови.

Суддя Р.В. Сінєльнік