Справа № 724/2223/22
Провадження № 3/724/49/23
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2023 року суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Кацаренко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 (м.Хотин) Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),
у с т а н о в и в:
10 січня 2023 року від адвоката Бандуровського Б.П. на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі, в якому адвокат просить на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду регулює Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року №1452/735.
Інструкція розділяє ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння.
Так, Інструкцією передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів; - порушення мови; - виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; - поведінка, що не відповідає обстановці. Відтак, зважаючи на вищезазначені норми законодавства, працівник уповноваженого підрозділу України, який забезпечує безпеку дорожнього руху, вправі направити особу, яка керує транспортним засобом, для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лише у тому випадку, коли є достатні підстави вважати, що вказана особа перебуває у відповідному стані.
Однак у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначені неіснуючі ознаки наркотичного сп`яніння як «порушення мови координації рухів, зіниці очей не реагують на світло почервоніння очей», при цьому в направленні водія ОСОБА_1 на огляд зазначено ознаки наркотичного сп`яніння як «почервоніння очей, тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло», однак як вбачається з відеозапису, навпаки, видно, що поведінка ОСОБА_1 відповідає обстановці, він спокійний, врівноважений, з чіткою мовною дикцією, координація рухів збережена, при цьому перевірка ОСОБА_1 уповноваженою особою на зазначені ознаки не проводилася. Разом з тим, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на наркотичне сп`яніння в закладі охорони здоров`я ЧОНД, що не відповідає дійсності, оскільки його не доставляли до медичного закладу.
Згідно з п.5 розділу ІІ Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, не відображає всіх подій, які відбувалися 26 жовтня 2022 року, так як не містить вказівку на дату та час. Із вказаного відеозапису не вбачається факт керування ОСОБА_1 о 21.30 год. в с.Поляна по вул.СвятоДмитрівській транспортним засобом.
Крім цього, після складання протоколу ОСОБА_1 не був відсторонений поліцейськими від керування транспортним засобом.
В судовому засіданні адвокат Бандуровського Б.П. та ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнали, просять закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Просять взяти до уваги клопотання про закриття провадження у справі.
Вислухав ОСОБА_1 і його адвоката, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, додані до нього, суд приходить до наступних висновків.
За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно п.1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
У відповідності до ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В силу ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно п.1 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026, встановлено, що ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.
Згідно п.5 розділу ІІ вказаної Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Крім цього, враховуючи, що поліцейськими не проводилася безперервна відеофіксація, в протоколі про адміністративне правопорушення також відсутні свідки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зібрані по справі докази, які досліджені безпосередньо під час судового розгляду справи, вказують на те, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння не доведений.
Згідно п.2, п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Із вищевказаного відеозапису встановлено, що працівники поліції не називали ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, на підставі яких вони пропонували йому пройти огляд; права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, йому також не роз`яснювалися. Також ОСОБА_1 не роз`яснено працівниками поліції наслідки відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння.
Таким чином, зібрані по справі докази, які досліджені безпосередньо під час судового розгляду справи, вказують на те, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння не доведений.
Крім цього, Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року, визначено чіткий перелік пристроїв, за допомогою яких працівникам поліції надано право проводити відео фіксацію, серед яких не встановлено право поліцейським здійснювати відоефіксацію власними мобільними пристроями.
Таким чином, наданий до матеріалів справи відеозапис, який складається з трьох відеофайлів без будь-яких посилань на пристрій, яким здійснювався запис, не може бути належним і допустимим доказом у справі.
Зазначені обставини дають суду підстави для визнання недоведеними відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 26 жовтня 2022.
Згідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 265-2 КУпАП визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1, 2, 3, 4 ст.130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.
В матеріалах справи відсутні жодні докази щодо тимчасового затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а також складення Акту огляду та затримання транспортного засобу.
Аналізуючи досліджені судом докази, суд вважає, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення ОСОБА_1 суперечать приписам ст.266 КУпАП, що має наслідком його недійсність (ч.5 ст.266 КУпАП), а складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у даному випадку мало місце без дотримання обов`язкових умов, які законом передбачені як підстави для вчинення такої процесуальної дії.
Ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.
Відповідно до ст.62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як доказів порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху не має.
Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового розгляду справи не добуто, вини не встановлено, крім того суду не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-35, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої винесено постанову, до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя Інна КАЦАРЕНКО