справа № 361/6445/22
провадження № 3/361/570/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ «Сімол»,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2022 о 11.30 годині по вул. Київській, 1 в м. Бровари Київської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ А21R23-20 реєстраційний номер НОМЕР_1 , належному ПП «Сімол» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager 6820 в присутності двох свідків, проба позитивна, результат 1,07 %, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення не визнав та повідомив, що він не погодився з ознаками алкогольного сп`яніння, просив, щоб йому надали продути «Драгер» повторно. При цьому працівники поліції не роз`яснили йому те, що прилад «Драгер» потрібно продувати тільки один раз. Вказав також на те, що на момент події, яка мала місце, він розгубився, у документах розписувався там, де йому вказували працівники поліції.

Захисник Федоров Д.С. пояснив, що працівники патрульної поліції під час проведення огляду ОСОБА_1 не дотримались положень ст. 266 КУпАП, оскільки після проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» останній не погодився з його результатами, проте, працівники патрульної поліції не направили його до медичного закладу, і матеріали справи не містять таких даних, а надали йому прилад для повторного його продуття, що не передбачено законодавством. Крім того, наявний у матеріалах справи відеозапис не є безперервним, що свідчить про самовільне видалення частини відеоматеріалу або примусове відключення, а тому не може бути беззаперечним самостійним доказом вчинення правопорушення, так як під час здійснення відеофіксації працівниками патрульної поліції порушено вимоги Інструкції № 1026, відповідно до якої працівники поліції під час здійснення своїх повноважень повинні здійснювати безперервну відеофіксацію. Також було допущено порушено право на професійну правову допомогу ОСОБА_1 , оскільки не йому не було роз`яснено права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, тому всі наявні в матеріалах докази являються недопустимими. Заявив клопотання про закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Федорова Д.С., дослідивши матеріали справи, у тому числі переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, приходжу до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши всі наявні матеріали справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними і дослідженими матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 08.11.2022 серії ААБ №256563, який відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила, а отже, є належним та допустимим доказом у справі (а.с.3). В протоколі наявний допис про передачу автомобіля іншій особі ОСОБА_2 ;

-результатом алкотестера Drager від 08.11.2022 з результатом 1,07 % з підписом ОСОБА_1 (а.с.5);

-Актом огляду на стан сп`яніння із підписом ОСОБА_1 про згоду з результатами огляду на стан сп`яніння (а.с.6);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були свідками огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння (а.с.7,8).

У суду відсутні підстави не довіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків, оскільки свідки були ознайомлені з ст. 10, 63 Конституції України, їх пояснення підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №257980 від 03.11.2022, який є належним та допустимим доказом у справі, і який вони підписали без застережень. Клопотань про виклик свідків у судове засідання не надходило.

Вказані документи, відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення і узгоджуються між собою.

Що стосується доводів захисника про порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, то вони є непереконливими, як вбачається із відеозапису ОСОБА_1 свою незгоду з результатом огляду на стан сп`яніння не висловлював, підтвердив згоду своїм підписом в Акті огляду на стан сп`яніння, відтак були відсутні підстави для проведення огляду в закладах охорони здоров`я.

Необґрунтованими є й доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено працівниками патрульної поліції його прав, в тому числі права на захист, оскільки у протоколі, складеному щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено: «Г-ну ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Броварському міськрайонному суді за викликом», про що ОСОБА_1 розписався без будь-яких застережень та зауважень.

З відео бодікамер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 надаючи пояснення, добровільно зобов`язався в подальшому не керувати транспортним засобом та жодного разу не зазначав про те, що він не погоджується із результатом огляду, а тому заперечення своєї винуватості у скоєнні вказаного правопорушення ОСОБА_1 розцінюються судом як намагання уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Посилання захисника на те, що документування на відео з бодікамери не є безперервним, суд відхиляє як таке, що не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На думку суду хибними є твердження захисника про те, що поліцейськими було видалено частину відеоматеріали, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях.

Отже, доводи захисника про те, що огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням положень ст. 266 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП , судом перевірені і свого підтвердження не знайшли.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Згідно 2.9. «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфікую за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому суд враховує висловлену у справі «О`Галлоран та Фанціс проти Сполученого Королівства» позицію Європейського суду з прав людини про те, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та керування автомобілем потенційно може завдати серйозної шкоди і ті, хто реалізували таке право, тим самим погодились нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема даних довідки Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчинених правопорушень, значний суспільний резонанс справ зазначеної категорії, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєного адміністративного правопорушення, враховуючи особу правопорушника, а також інші обставини, що мають істотне значення, вважаю за необхідне у відношенні ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий в розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н.С.Сіренко