Справа № 308/2755/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої,

яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 15.02.2023 року о 10.05 год. в АДРЕСА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме останній проживає в антисанітарних умовах, моральним та фізичним розвитком дитини не займається, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 184 КУпАП.

У суд 28.02.2023 ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки та SMS-повідомлення на номер телефону вказаний у протоколі, про причини неявки суд не повідомила.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, тому враховуючи наведене та вимоги ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розгляд справи проводити без її участі.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ №823194 від 15.02.2023 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, яким зафіксовано час, місце та з якого вбачаються обставини вчиненого правопорушення, рапортом про отримання повідомлення зі служби 102, заявник ОСОБА_3 від 15.02.2023; з копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 вбачається що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2 , його матір`ю записана ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями начальника ССД Чопської міської ради Дзюби О.З. від 15.02.2023; копією акту обстеження умов проживання від 15.02.2023; рапортом працівника поліції від 15.02.2023.

Крім того, копією постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 05.09.2022 року (справа №308/8418/22) підтверджується що ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, належних висновків не зробила, у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого нею правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 184, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 и на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило