ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/949/23 Справа № 208/7439/22 Суддя у 1-й інстанції - Ізотов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 29.01.2022 року, працюючого на посаді охоронця КП ДОР «АУЛЬСЬКИЙ ВОДОВІД» (), місце проживання АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 20 грудня 2022 року приблизно о 00:40 год. особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у м. Кам`янське на просп. Гімназичному передав керування належним йому транспортним засобом «ВАЗ 217130» н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я під відеозапис відмовилась, чим ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «г» пункту 2.9. Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував той факт, що вчинення адміністративного правопорушення мало місце 19 грудня 2022 року, а тому відповідно до ст. 38 КУпАП, на момент прийняття даної постанови 30 березня 2023 року спливли строки накладення адміністративного стягнення.

Вказує, що судом належними та допустимими доказами алкогольного стану ОСОБА_2 не встановлено, та не конкретизовано в який спосіб було вчинено адміністративне правопорушення та, яким чином було вчинено передачу керування транспортним засобом особі, яка ним керувала.

Також зазначає, що подія сталась 19.12.2023 року, однак протокол складено 20.12.2023 року та подія відбулась 20.12.2023 року.

Також вказує, що судом першої інстанції було неправомірно застосовано до нього адміністративне стягнення як до водія, а не як до особи, яка передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , в яких зазначено, що останній передав керування трансопртним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного спяніння; відеозаписом з нагрудної камери.

Що стосується доводів апелянта стосовно того, що суд першої інстанції не врахував той факт, що вчинення адміністративного правопорушення мало місце 19 грудня 2022 року, а тому відповідно до ст. 38 КУпАП, на момент прийняття даної постанови 30 березня 2023 року спливли строки накладення адміністративного стягнення то вони не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що судом належними та допустимими доказами алкогольного стану ОСОБА_2 не встановлено, оскільки перебування останньої в стані алкогольного сп`яніння та відмова в проходженні медичного огляду на стан сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 та наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Разом із тим, доводи апелянта про те, що судом першої інстанції було неправомірно застосовано до нього адміністративне стягнення як до водія, а не як до особи, яка передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння, заслуговують на увагу.

Так, положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність особи за три окремих правопорушення, а саме за:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

- передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

- відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наведеного вбачається, що законодавцем передбачено притягнення до відповідальності водіїв за керування транспортним засобом у стані сп`яніння або за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння - у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на визначений строк, а на осіб, що не є водіями, - у виді лише штрафу.

З урахуванням встановлених обставин провадження вважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити в частині призначеного адміністративного стягнення, застосувавши до останнього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП для особи, що не водієм транспортного засобу.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Вважати накладеним на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун