ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/358/23
Провадження №3/477/414/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем Джулікян А.В.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого не офіційно, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №144169 від 15 лютого 2023 року, о 09:16 того ж дня, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21043, р.н. НОМЕР_1 , і рухався по автомобільній дорозі Н-24 «Миколаїв-Богоявленське», 124 км, Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя та шкірного покриву, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, але від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законному порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На розгляд справи ОСОБА_1 надав письмові заперечення, в яких просив провадження відносно нього закрити через відсутність складу адміністтратвиного правопорушення. Вказав, що в той день вранці їхав до Новоодеського району, але був зупинений на блокпосту за м. Миколаєвом. Поліцейські після зупинки, скориставшись тим, що він поспішав у нього було обмаль часу, стали вимагати пройти огляд в медичному закладі на визначення стану наркотичного сп`яніння. Чому вони це вимагали він не знає, оскільки будь-яких ознак сп`яніння у нього не було. Скориставшись його відмовою і не роз`яснивши всіх прав, порядку огляду і наслідків відмови, вони склали на нього протокол за ст. 130 КУпАП. Після цього відпустили за кермом автомобіля, хоча не повинні були допускати для подальшого кермування. Через деякий час, проїзджаючи через інший блокпост за Миколаєвом його знову зупинили поліцейські і таким же чином склали протокол про адміністративне правопорушення. Відмовився від огляду, бо був не згоден з поліцейськими і не мав ознак сп`яніння, до того ж не міг затримуватися, бо дома у нього знаходився на піклуванні батько з інвалідністю, який потребує сторонньої допомоги.

Суд, дослідивши матеріали провадження та пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, прийшов до наступних висновків.

Згідно з підпунктом а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Також, відповідно до п. 2.5. цих же Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення пункту 2.5. Правил передбачена відповідальність

за ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 4 розділу І цієї ж Інструкції передбачено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В пункті 3 розділу І Інструкції виписані ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

При цьому п. 12 розділу ІІ передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За правилами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Це неодноразово визначено правовими позиціями ЄСПЛ, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

ЄСПЛ в своєму рішенні від 10 лютого 1995 року по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» відмітив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» ЄСПЛ, окрім того, що визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом, також підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Дослідженням відеозапису бодікамери поліцейського, доданого до протоколу на DWD-R диску, встановлено, що ним зафіксовано як після зупинки транспортного засобу поліцейський повідомив водію, що у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння і йому необхідно проїхати до медичного закладу. Але далі, через шум від проїжджаючих повз них автомобілів, не чутно погодився чи відмовився він від цієї пропозиції. Однак далі поліцейський роз`яснює йому, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, з чого вбачається, що водій все ж таки відмовився від огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння. Далі відеозапис відновлюється вже при пред`явленні протоколу для підписання.

З відеозапису вбачається формальний підхід з боку поліцейського до виконання своїх обов`язків та до складання протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто, не встановивши реально будь-яких ознак наркотичного сп`яніння у водія, він запропонував йому проїхати до медичного закладу, що виходить за межі положень вказаної вище Інтрукціїї.

Фактично із відеозапису не вбачається, що у водія були в дійсності виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, які записані в протоколі, а саме:

-зіниці очей не реагують на світло ознака не встановлювалася, тобто будь-яким чином не перевірялася, як наприклад шляхом направлення світла в очі;

-неприродна блідість шкірного покрову відеозаписом це не зафіксовано;

-тремтіння пальців рук не виявлено, бо як свідчить відеозапис бодікамери руки ОСОБА_1 тримав в кишенях.

Положення ст. 266 КУпАП та Інтрукції 1452/735 вказують, що законна вимога поліцейських пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння можлива в тому випадку, коли у водія дійсно виявлені справжні ознаки сп`яніння, а не формально-надумані.

З огляду на те, що у водія ОСОБА_1 не було встановлено ознак наркотичного сп`яніння, то і пропозиція поліцейських до нього на проходження огляду в медичному закладі на визначення стану сп`яніння є протиправною і як наслідок складений відносно нього протокол за відмову від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння не може бути законним.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що законність складання протоколу про адміністративне правопорушення з врахуванням усіх наведених обставин, викликає розумні сумніви, що виключає можливість визнання цього протоколу та доданих до нього доказів, як допустимих та достовірних на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких встановлених обставин, слід дійти висновку про необхідність закриття провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1

ст. 130 КУпАП - закрити через відсутність в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районного суд Миколаївської області.

Суддя Р.В. Козаченко