Справа № 570/682/23
Номер провадження 3/570/615/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне вул.С.Петлюри,10/ справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

03 лютого 2023 року о 06 год. 56 хв. на а/д Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, 140 км. +500м., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benc Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з транспортним засобом Ford Transit А4, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Правопорушника та потерпілого належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи за вказаною ним адресою, проте в судове засідання потерпілий не з`явився.

Правопорушник ОСОБА_1 під час судового розгляду свою вину визнав, щиро кається, зобов"язується в подальшому не порушувати ПДР. У поданій до суду заяві просить не позбавляти спеціального права, оскільки займається волонтерською діяльністю.

Заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали справи, вважаючи їх достатніми для прийняття рішення, суд прийшов до таких висновків.

Ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" на суд покладає обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно з положеннями ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Об`єкт - суспільні відносини у сфері власності.

Умовами настання такого виду юридичної відповідальності є: а) наявний причинний зв`язок між порушенням ПДР та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (у випадку відсутності такого зв`язку особу може бути притягнуто до цивільно-правової відповідальності); б) немає наслідків діяння у вигляді спричинення або можливості спричинення аварії поїзда, судна або порушення нормальної роботи транспорту, або створення небезпеки для життя людей, або спричинення потерпілому середньої тяжкості чи тяжких тілесних ушкоджень, або завдання великої матеріальної шкоди, чи настання інших тяжких наслідків (у такому випадку діяння кваліфікується за ст.277 КК України). Об`єктивна сторона доповнена вказівкою на настання наслідків у вигляді майнової шкоди, тобто склад правопорушення трансформується у формальний.

У відповідності до підпункту б) п.2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

П.12.1. Правил дорожнього руху України передбачає, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В п.26 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті" вказано, що суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 381151 від 03 лютого 2023 року, яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення;

- даними схеми місця ДТП, якою зафіксоване місце зіткнення, місце розташування транспортних засобів після ДТП, наявні на них механічні пошкодження;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2

- письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 .

Протокол складений у присутності правопорушника, отриманий ним, про що свідчать відповідні застереження. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП.

За змістом закону протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, які пред`являються чинним законом до такого документу, визнано належним доказом та крім того, в матеріалах провадження наявні і інші беззаперечні докази, які підтверджують вину правопорушника. Доказів, які не були відомі особі при складанні відповідного протоколу, правопорушник не надав. Вказані докази є такими, що повністю узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості. Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також результатів оскарження дій працівників поліції.

Аналізуючи зазначені докази, враховуючи характер отриманих транспортними засобами пошкоджень, місце зіткнення та розташування транспортних засобів на час зіткнення, вважаю, що вина правопорушника у порушенні вимог Правил дорожнього руху доведена повністю, а зважаючи на те, що в результаті цього порушення транспортні засоби зазнали матеріальних збитків, в діях правопорушника наявні усі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При обранні виду та визначенні розміру адміністративного стягнення враховую обставини вчинення адміністративного правопорушення, щире каяття правопорушника.

У рішенні по справі "О"Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року Велика палата Європейського суду з прав людини постановила, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та користування автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов"язки у правовому полі.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, що відповідає характеру вчиненого правопорушення і меті адміністративного стягнення.

За таких умов суд вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, що у відповідності до ст.23 КУпАП буде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішено питання про стягнення судового збору відповідно до ст.40-1 КУпАП.

На підставі ст.124 КУпАП, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави (отримувач: ГУК у Рівненській обл./Рівненський район/22030101, номер рахунку (IBAN): UA0017295, банк одержувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код банку: 38012494, МФО 899998) судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Кушнір Н.В.