ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Вишняк М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працює, пенсіонер за віком, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 494384 від 18 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 , 15.08.2022р. близько о 17год. 00хв. (час та дата приблизно) за адресою: АДРЕСА_1 , виражався нецензурною лексикою в бік мешканців квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Відповідальність за вчинення даного правопорушення, передбачена ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та показав, що в період часу з липня 2022р. по теперішній час між ним та сусідами з квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постійно відбуваються конфлікти, зокрема такий конфлікт відбувся і 30.08.2022р. Як стверджує ОСОБА_1 ініціатором конфлікту постійно є його сусіди, він самостійно не вчиняє ніяких дій по відношенню до них. Крім цього зазначив, що між ним та його сусідом ОСОБА_6 напередодні, 29.08.2022р. відбувся конфлікт під час якого той наніс йому тілесні ушкодження, у зв`язку з чим він звертався із заявою до правоохоронних органів. Також ОСОБА_1 зазначив, що 15.08.2022р., як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, не відбувалося ніяких подій, які б могли містити склад адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що дійсно між ними та сусідом ОСОБА_1 постійно відбуваються конфлікти, оскільки останній постійно сильно гупає у стіни своєї квартири не тільки в день, але і в нічний час доби, чим викликає стурбованість у мешканців будинку щодо стану цілісності стін під`їзду і обурення щодо такої цинічної поведінки. ОСОБА_1 на постійні зауваження сусідів не реагує та постійно, майже кожного дня, продовжує вчиняти хуліганські дії, які порушують нормальний спосіб життя мешканців будинку. Крім того, ОСОБА_7 зазначила, що з приводу вказаних незаконних дій ОСОБА_1 постійно зверталася із заявою до органів поліції, зокрема і 30.08.2022р., де зазначила про зухвалу поведінку ОСОБА_1 29.08.2022р.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_7 , доводи захисника ОСОБА_1 - адвоката Коваль О.С. та захисника ОСОБА_7 - адвоката Донченко К.Ю., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 494384 від 18.10.2022р., письмові пояснення ОСОБА_1 та інші докази, долучені під час судових засідань, а також рапорт ст. ДОП Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві Дяченка М. від 23.02.2023р. за результатами доопрацювання матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , суддя приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до абз. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням того, що такі докази мають випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто бути такими, що не залишать місце сумнівав, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Разом з тим, у цій ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення, визначеного статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишать місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на таке.

Статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно, згідно з диспозицією статті 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. При цьому, норма статті 173 КУпАП не дає однозначного визначення, що саме підпадає під поняття «інших подібних дій», що порушують громадський порядок і спокій громадян, та в чому саме проявляється хуліганський мотив дій особи, а тому це потребує з`ясування і конкретизації у кожній справі, яка вирішується судом (див. постанову ВСУ від 27.04.2015 у справі № 5-7к15).

Однак, за наслідками розгляду даного провадження з наданих УП у якості доказів фактичних даних не можливо з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом» констатувати факт хуліганського мотиву поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також, слушним буде зауважити, що при хуліганстві об`єктом захисту є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішнім виявом (набором фактів) хуліганство певним чином схоже на ряд інших діянь, зокрема найбільше на ті з них, які посягають на здоров`я, честь та гідність людини, її майно. Однак схожість цих діянь не завжди може бути підставою для визнання їх однаковими (рівнозначними).

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки (див. з цього питання постанову ВСУ від 04.10.2012 у справі № 5-7к12).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАВ № 494384 від 18 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 , 15.08.2022р. близько о 17год. 00хв. за адресою: АДРЕСА_1 , виражався нецензурною лексикою в бік мешканців квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Разом з тим, з пояснень учасників правопорушення встановлено, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення подія мала місце 30.08.2022р., у зв`язку з чим судом був направлений матеріал на дооформлення.

Після повернення вказаного адміністративного матеріалу, з рапорту ст. ДОП Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві Дяченка М. від 23.02.2023р. було встановлено, що після перевірки та вивчення матеріалів справи та інших доказів, працівником поліції було встановлено, що дане адміністративне правопорушення відбулося 29.08.2022р. за адресою: АДРЕСА_2. Однак, дані відомості не були занесені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, адвокатом Оситнянка О.П. було надано лист з Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, який стосувався обставин вчиненого 29.08.2022р. правопорушення саме відносно ОСОБА_1 , тобто завдання йому його сусідом ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Разом з тим, в матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства саме 15.08.2022р.

Таким чином, суд не визнає протокол про адміністративне правопорушення як доказ у цій справі, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, без підтвердження його іншими доказами у справі.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б вказували «поза розумним сумнівом» про порушення особою громадського порядку здобуто не було та суду не надано.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді, і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 1, 23, 173, 247, 251, 280 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.В. Вишняк