КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи : 753/9851/22
Номер провадження : 33/824/782/2023
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 лютого 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Цермолонського І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузів Р.В. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Цією ж постановою, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Як встановлено постановою судді, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 152499, ОСОБА_1 , 28.06.2022 року о 05 год. 39 хв., по вул. Є. Чавдар, 1, в м. Києві, керував автомобілем «Honda», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці. Огляд водія на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Аlcotest 6820 ARHK 0540, результати огляду становлять 1,33 % проміле, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Кузів Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року у справі № 753/9851/22 відносно ОСОБА_1 ; скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року, апелянт посилається на те, що копію судового рішення ні ОСОБА_1 , ні його захисникам, надано не було. Також копія зазначеного рішення не була направлена на їх адресу для ознайомлення з ним, а тому апелянту не було відомо про зміст прийнятого суддею судового рішення за результатами розгляду справи щодо ОСОБА_1

Окрім цього, як зазначається у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження по справі № 753/9851/22, адвокати неодноразово звертались до помічника судді та секретаря судового засідання про видачу копії рішення суду, однак копія постанови Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року до кінця встановленого строку на її оскарження так і не була вручена або направлена на адресу ОСОБА_1 чи його захисників.

Більш того, в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанова Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року також була відсутня, а відтак, ОСОБА_1 та його захисник Кузів Р.В. були позбавлені можливості ознайомитися з прийнятим по справі рішенням, оскільки лише після отримання судом клопотання про дотримання розумних строків виготовлення та направлення копії оскаржуваної постанови учасникам судового розгляду, 05.01.2023 року оскаржувана постанова відобразилась в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому, як вважає апелянт, наведені обставини, які зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження, не залежали від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення.

В поданій апеляційній скарзі, апелянт зазначає про те, що він категорично не погоджується з постановою суду першої інстанції, оскільки під час розгляду справи, судом було суттєво порушено норми матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо зупинки транспортного засобу, причини зупинки, процедури встановлення підозри перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, посилаючись на положення ст. 266 КУпАП, якими регулюється процедура огляду на стан сп`яніння, апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи не має доказів, які б підтверджували дотримання працівниками поліції цієї процедури, зокрема під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків, натомість до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного відеозапису, а тому складений ними протокол про адміністративне правопорушення, не може бути доказом у справі.

Посилаючись на обставини проведення поліцейським огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, а саме приладу «Drager Alcotest 6820», адвокат Кузів Р.В. зазначає про те, що цей огляд було проведено з порушенням порядку його проведення, у зв'язку з чим висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, складені з порушення вимог відповідної Інструкції, вважаються недійсними. Прилад «Drager Alcotest 6820» на якому проводився тест ОСОБА_1 , останній раз проходив калібрування 16.11.2021 року, тобто прилад використовувався без належного калібрування. Також вказаний технічний прилад не внесений до «Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення» та не містить оцінки відповідності та державної реєстрації, тобто є не сертифікований.

Крім того, зазначає, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння був проведений за відсутності свідків, що є також порушенням Інструкції.Таким чином, на думку захисника, висновок щодо результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, слід вважати недійсним, а протокол про адміністративне правопорушення, який складений на його підставі, не може бути належним доказом вчинення ним правопорушення.

Вважаючи помилковими висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянт також звертає увагу на те, що суд не дослідив та не взяв до уваги фактичні обставини справи, які наведені у скарзі, в тому числі ряд грубих порушень чинного законодавства, допущених поліцейськими, як при проведенні огляду на стан сп`яніння, так і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, безперервний відеозапис фіксації про обставини вчинення, виявлення адміністративного правопорушення, не проводився.

З урахуванням цих та інших доводів, апелянт вважає, що доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлено, а докази, зазначені в протоколі не підтверджують його вини, що відповідно до вимог п. 1 ст. 247 цього Кодексу, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Цермолонського І.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та доводи апеляційної скарги його захисника, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі захисника Казоби М.О., а також у поясненнях останнього та його захисника в суді апеляційної інстанції щодо причин пропуску строку на подання скарги,суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.

По-друге, незважаючи на обставини та докази, на підставі яких суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України, а саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова не може бути визнана законною та обґрунтованою, з огляду на таке.

Як прямо передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов'язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, відповідно до вимог закону, обов'язковою умовою проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, є застосування технічних засобів відеозапису з обов'язковим долученням до протоколу матеріалів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів, присутність двох свідків.

Між тим, як встановлено під час апеляційного розгляду, свідки в ході проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів взагалі не залучались, а замість матеріалів відеозапису до протоколу фактично додано лише висновок, затверджений заступником начальника управління патрульної поліції у м. Києві, про відсутність відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про те, що внаслідок технічного збою (автоматичного оновлення програмного забезпечення) на сервері УПП у м. Києві ДПП відеозапис до протоколу серії ААД № 152499 від 28.06.2022 було втрачено.

Крім цього, згідно вимог, передбачених ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічного змісту положення міститься також у п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735), якою повинен керуватися поліцейський під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, незважаючи на вказані вимоги законодавства, а також доводи апеляційної скарги захисника Казоби М.О. та пояснення останнього під час апеляційного розгляду про те, що він не погоджувався з результатами його огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, зокрема приладу «Drager Alcotest 6820», оскільки не вживав спиртних напоїв та не перебував у стані алкогольного сп`яніння, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не проводився.

При цьому, наявність у матеріалах справи направлення до закладу охорони здоров`я на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, за формою, передбаченою Додатком 1 до Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735, не може служити підтвердженням того, що ОСОБА_1 погодився з результатами його огляду на місці зупинки транспортного засобу, оскільки вказані обставини, крім протоколу про адміністративне правопорушення та Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, повинні підтверджуватися іншими доказами, наявність яких, відповідно до вимог закону, є обов`язковою, а саме матеріалами відеозапису або поясненнями двох свідків, які у справі, як зазначалось вище, відсутні.

Враховуючи наведені обставини, результати проведеного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, якими встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,33 % проміле), не можуть служити підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в силу вимог, передбачених ч. 5 ст. 266 цього Кодексу, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вищенаведені вимоги законодавства та встановлені під час апеляційного розгляду обставини дозволяють зробити висновок про те, що рішення судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на доказах, які не можуть бути визнані належними та допустимими, а також такими, що, поза розумним сумнівом, спростовують позицію сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

З огляду на це, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та на вимогах норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення, в тому числі у вчиненні адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга захисника Казоби М.О. підлягаєзадоволенню, а постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Кузів Р.В. процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузів Р.В. задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року,відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Котвицький В.Л.