ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2499/23

Номер провадження 3-зв/495/6/2023

24 березня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової Ольги Юріївни від розгляду адміністративної справи № 495/2499/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В. надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової Ольги Юріївни від розгляду адміністративної справи № 495/2499/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заява вмотивована тим, що з даних Реєстру заявником встановлено, що постанови по справам про притягнення осіб до адміністративної відповідальності у разі невизнання вини постановляють ся суддею Прийомовою О.Ю. виключно з обвинувальним уклоном та за відсутності осіб, у відношенні яких складені аналогічні протоколи, що позбавляє цих громадян скористатись своїм правом на захист та подання клопотань та доказів. Окрім того, про час та дату призначеного судового засідання по даній справі заявнику не повідомлено, що на його думку позбавляє його право на захист.

За твердженням заявника, вищевказане викликає в нього недовіру до судді Прийомової О.Ю. та є сумніви у її об`єктивності і неупередженості при розгляді справ зазначеної категорії.

Дані обставини і стали підставою для звернення заявника з відповідною заявою до суду.

Розглянувши заяву про відвід судді Прийомової О.Ю. та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутні норми, які б регламентували підстави та порядок відводу (самовідводу) судді. Проте чинні Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства передбачають відвід (самовідвід) судді.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п 33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Розглядаючи заяву про відвід, суддя враховує, що адміністративне стягнення у виді штрафу разом з позбавленням права керування транспортним засобом, передбачені санкцією ст. 130 КУпАП, мають каральний і стримуючий характер.

Таким чином, у цьому випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону за правилами, закріпленими в КПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвеція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивыльного характеру або встановить обгрунтованысть будь-якого висунутого проти нього кримынального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи у розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до уставленої практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатись згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кіпріану проти Кіпру» між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість іншими словами «має не лише здійснюватись правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже, йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частинами 1, 2 статті 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З огляду на вищезазначене та беручи до уваги наведені в заяві підстави для відводу судді Прийомової О.Ю., суддя з метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду адміністративної справи № 495/2499/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Керуючись ст. ст. 75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової Ольги Юріївни від розгляду адміністративної справи № 495/2499/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП задовольнити.

Адміністративну справу № 495/2499/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП передати до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для повторного автоматизованого розподілу.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Мишко