Справа № 177/290/23
Провадження № 3/177/279/23
П О С Т А Н О В А
Іменем України
06 березня 2023 року Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Лященко В.В., за участю захисника Дороша С.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 03.02.2023 о 02:20 годині на 103 км траси Н-23 на території Лозуватської ОТГ Криворізького району Дніпропетровської області, керував транспортним засобом ВАЗ 21124 державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом №1055 від 03.02.2023, який проведено на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду становить 1,16 ‰, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказане правопорушення зафіксовано на нагрудні відеореєстратори, відео з яких записано на диск та долучено до матеріалів справи.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу. Згідно ст. 268 КУпАП справа розглянута за його відсутності.

Захисником особи, що притягається до адміністративної відповідальності, адвокатом Дорошем С.П. надано клопотання про закриття справи на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з порушенням працівниками поліції процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а саме безпідставністю його проведення, відсутністю свідків під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, невідповідність температурного режиму зазначеного в роздруківці Drager 6820 з фактичною температурою зафіксованою авіаційною метеорологічною станцією Кривий Ріг тощо.

Суд дослідивши матеріали справи, клопотання захисника та відеозапис долучений до матеріалів справи дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно дост.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №438661 від 03.02.2023 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, складеним уповноваженою особою, який містить дані щодо обставин вчиненого правопорушення. Протокол складений відповідно до вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП, тому є належними доказом по справі. Крім того, будь-яких заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував, протокол підписано ним власноручно та зазначено, що пояснення щодо правопорушення він надасть у суді;
- рапортом поліцейського від 03.02.2023, який узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього доказами;
- відеозаписом долученим до матеріалів справи, яким зокрема зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем, також не висловив незгоду чи заперечення стосовно результату газоаналізатора з позитивною пробою 1,16 ‰.;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою до нього, згідно яких, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови у водія ОСОБА_1 . Огляд проводився 03.02.2023 о 02.32 годині за допомогою приладу Drager 6820 прилад АRНК-0079 тест №1055, за результатами огляду встановлено 1,16‰. З результатами тесту ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис у відповідній графі акту;
У суду відсутні підстави не приймати до уваги результати застосованого до ОСОБА_1 газоаналізатора "DragerAlcotest 6820", виходячи з наступного.
Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки, до яких відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Частиною 1 статті 17 вказаного Закону визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту, тобто законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації.
Відтак, газоаналізатори (алкотестери), що вже перебувають в експлуатації, в тому числі і прилад «Drager Alcotest 6820» можуть надалі експлуатуватись за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» визначено, що інтервал технічного обслуговування приладів вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить один рік.
Відповідно до роздрукованого результату приладу Drager Alcotest 6820, прилад № АRНК-0079, за допомогою якого 03.02.2023 ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, останнє калібрування приладу проводилось 27.12.2022 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Drager Alkotest 6820, а тому підстави для визнання його результатів недійсними відсутні.
Стосовно посилань адвоката Дороша С.П. на температуру навколишнього середовища, що ставить під сумнів результат тестування суд зазначає наступне.
Відповідно до технічних параметрів робочих умов, з якими можна ознайомитися у відкритих джерелах інформації, під час експлуатації приладу «Drager Alcotest 6820», встановлена допустима температура від -5 до +50°С
Даних про те, що прилад «Drager Alcotest 6820» застосовувався при нижчій, або вищій температурі, ніж передбачено інструкцією, суду не надано, а температура +13°С зазначена в тесті № 1055 від 03.02.2023 року, жодним чином не свідчить про його несправність, а може свідчити лише про те, що він перебував у транспортному засобі, в якому на той час був відповідний температурний режим.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, викладені обставини виключають будь-які сумніви в тому, що ОСОБА_1 03.02.2023 о 02 годині 20 хвилин на 103 км траси Н-23 на території Лозуватської ОТГ Криворізького району Дніпропетровської області, керував транспортним засобом ВАЗ 21124 державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, а тому у його діях наявний складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, об`єктивних даних про те, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного сп`яніння, суду не надано, відсутні такі дані і в матеріалах справи. Медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння для спростування тверджень, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 самостійно не проходив, з результатами тесту погодився під підпис, крім того, зазначив, що напередодні вживав алкогольне пиво.
Що стосується доводів захисника про порушення порядку проведення огляду без залучення свідків, суд враховує застосування працівниками поліції технічних засобів відеозапису, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП, якими зокрема передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, присутність двох свідків, є обв`язкою умовою лише у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису, в даному випадку, при огляді ОСОБА_1 застосовувались технічні засоби відеозапису, матеріали вказаного відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.
Суд критично ставиться до посилання сторони захисту на те, що суттєвою невідповідністю протоколу нормам чинного законодавства, є невірне зазначення номерів відеореєстраторів в протоколі 4751185 та на диску - 475185, оскільки це є технічною опискою та суттєво не пливає на оглянутий у судовому засіданні відеозапис, яким зафіксована суть адміністративного правопорушення, а саме: з моменту зупинки водія ОСОБА_1 та проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння до моменту вручення останньому копії складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, долучений до матеріалів справи відеозапис містить в собі обставини, які мають значення для справи та які стороною захисту не спростовані, таким чином, невірне зазначення номеру відеореєстратора з похибкою на одну ідентичну цифру, не свідчить про недопустимість дослідженого судом відеофайлу як доказу, оскільки він дає можливість встановити як обставини події, так і причетність особи, що притягається до адміністративної відповідальності до даного правопорушення.
Суд також вважає формальним посилання сторони захисту на те, що протокол складений не старшим лейтенантом поліції, як зазначено в протоколі, а лейтенантом, що зафіксовано на відеозаписі, оскільки на відеозаписі видно, що при оформленні матеріалів були присутні декілька поліцейських в тому числі і жіночої статі з різними званнями, крім того, вказаний факт не має вирішального значення при розгляді справи та при встановлені винуватості ОСОБА_1 в інкримінуємому йому правопорушенні.

Щодо сумнівів сторони захисту щодо об`єктивності доказів щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та відсутності доказів щодо керування транспортним засобом суд зазначає наступне.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 для наявності складу адміністративного правопорушення не має значення чи було зупинено транспортний засіб працівником поліції, чи водій здійснив зупинку сам, визначальним є проведення такого огляду або пропозиція на місці зупинки транспортного засобу, що і було здійснено поліцейським.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пунктом 3 вказаної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 вказаної Інструкції - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби). Пунктом 7 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я).

Отже, відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції, видно, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на блокпосту, правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , а саме - запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови.

Крім цього, за результатами огляду працівниками поліції у відповідності з вимогами вищевказаної Інструкції складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано наявні у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та вказаний технічний прилад, за допомогою якого проводився огляд та результат цього огляду. Із результатом огляду водій ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом у відповідній графі акту.

Відповідно до довідки наданої інспектором ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП від 04.02.2023, згідно наявних облікових баз ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 . Повторність вчинення адміністративного правопорушення відсутня.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Крім того, в своєму рішенні від 29.06.2007 по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відтак, обставини зазначені в протоколі узгоджуються між собою та з відеозаписами оглянутими в судовому засіданні, всі ці докази логічно доповнюють один одного та не суперечать один одному, суд вважає, що вони є правдивими, об`єктивними і підстав для неврахування їх немає.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту п. 2.9.«а» ПДР України, а саме, заборона водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, досліджені в судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до практики Європейського суду рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», від 29.06.2007, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність, особу ОСОБА_1 та вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 289 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя В.В.Лященко