Справа № 273/2231/22
Провадження № 3/273/667/23
ПОСТАНОВА

іменем України

27 лютого 2023 року суддя Баранівського районного суду Житомирської області Васильчук О. В. , розглянувши матеріал, який надійшов від від ВПД№1 Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Баранівським РВ УМВС України в Житомирської області, зареєстровану та проживаючу в АДРЕСА_1 , громадянку України, пенсіонерку,

за ч.1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

До Баранівського районного суду Житомирської області надійшло 2(два) протоколи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

Постановою Баранівського районного суду Житомирської області від 27.02.2023 матеріали адміністративних справ за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 164-16 КУпАП було об`єднано в одне провадження та присвоєно відповідний номер справи 273/2231/22 та номер провадження 3/273/667/23.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 30.11.2022 року о 16.30 год. в АДРЕСА_1 , займалася забороненим видом господарської діяльності, а саме торгівлею самогону для населення, за ціною за 0,5 л самогону 55 грн., а саме для ОСОБА_2 , також, 30.11.2022 року о 15.50 год. в АДРЕСА_1 , займалася забороненим видом господарської діяльності, а саме продажем самогону для населення, за ціною за 0,5 л самогону 55 грн. для ОСОБА_3 , чим вчинила адміністративне правопорушення ч.1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала частково та пояснила, що одноразово виготовила самогон для власних потреб.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 2, 11), письмові пояснення ОСОБА_2 від 30.11.2022 року, ОСОБА_1 від 30.11.2022 року, ОСОБА_3 від 30.11.2022 року (а.с. 3, 4, 12, 13), копія постанови ГАБІ№532144 по справі про адміністративні правопорушення від 30.11.2022 року (а.с. 5), рапорт ДОП СП ВПД №1 Новоград Волинського РВП ГУНП в Житомирській області Павелко О. від 30.11.2022 року (а.с. 7, 17), копія постанови ГАБІ№532011 по справі про адміністративні правопорушення від 30.11.2022 року (а.с. 14), заяву ОСОБА_1 від 30.11.2022 року (а.с. 6, 15, 16), суддя приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом,

провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст. 164-16 КУпАП настає за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Таким чином, об`єктивною стороною даного правопорушення є зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона встановлена законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Статтею 42 Господарського кодексу України надано визначення підприємництва. Так, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Насамперед саме слово "діяльність" означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наданих в абз. 2 п.2 постанови «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25 квітня 2003 року №3 зазначено, що господарська діяльність - це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку. Згідно з роз`ясненнями, що надані в п.4 вказаної постанови, під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Диспозиція ч.1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною, а спеціальна заборона зайняттям видами господарської діяльності, передбачена положеннями Законів України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та «Про

державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Пунктом чотирнадцятим частини першої статті 1 ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» визначено поняття суб`єкта господарювання - це зареєстрована в установленому законодавством порядку юридична особа незалежно від її організаційно-правової форми та форми власності, яка провадить господарську діяльність, крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також фізична особа - підприємець.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 звинувачується у продажі самогону.

При цьому, до матеріалів справи не додано протоколів вилучення відповідної речовини, як у ОСОБА_1 так і в особи, що здійснювала його закупку.

Як наслідок, матеріали справи не містять висновків експерта про те, що відповідна речовина містить етиловий спирт та, що така речовина є алкогольним напоєм домашнього чи іншого виготовлення.

Крім того, правоохоронні органи повинні були навести докази того, що ОСОБА_1 не тільки здійснювала торгівлю самогоном, але робила це систематично з зазначенням встановлених дат та часу цих послуг в змісті протоколу, що складає істотну ознаку адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 164-16 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь. Крім того, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, крім того, винуватість у скоєнні такого правопорушення особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою уст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не зареєстрована як суб`єкт господарювання, не є його уповноваженою особою, відсутні докази щодо виду господарської діяльності, на який накладено заборону і який порушений ОСОБА_1 , не додано доказів відсутності ліцензії на продаж, виготовлення алкогольних напоїв; в матеріалах справи відсутні документи про вилучення коштів, отриманих від збуту самогону, самого речового доказу та де він зараз знаходиться, оскільки речові докази мають зберігатися до прийняття рішення по справі.

Співставивши наявні матеріали справи, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази для встановлення вини ОСОБА_1 , докази, долучені до протоколу та наявні в матеріалах справи, не містять ознак здійснення забороненої Законом господарської діяльності (систематичності її здійснення), не підтверджують об`єктивну сторону правопорушення, тому приходжу до висновку про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, ст. ст. 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, закрити на підставі п. ч. 1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області.

Суддя: О.В. Васильчук