Справа № 487/140/23
Провадження № 3/487/285/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого суддя Притуляк І.О., за участю секретаря Уманського І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві матеріали адміністративної справи, що надійшли з Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 . РНОКПП: невідомо

за ч. 1 ст. 173-2 КпроАП України,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2022 року о 18 год. 54 хв., ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме виражався в на її адресу грубою нецензурною лайкою, крім того вчинив фізичне насильство вдаривши ОСОБА_2 , кулаком в обличчя, що не спричинило ушкоджень останній.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причини неявки не повідомив.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку.

Положеннями ст.280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 173-2 КпроАП України встановлено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого,а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Пунктом 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КпроАП України передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 вищевказаних вимог законодавства.

Так, вина ОСОБА_1 у вчинені вказаного правопорушення підтверджується наступними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ№355565 від 17.08.2022 року; письмовими заявою та поясненнями ОСОБА_3 від 17.08.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.08.2022 року та 13.08.2022 року; Рапортом від 12.08.2022 року, Формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, від 13.08.2022 року.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Таким чином, суд приходить до висновків, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпроАП України.

Згідно з ч.1 ст. 38 КпроАП України адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно ч.2 ст.38 КпроАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 247 КпроАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, дане правопорушення виявлено 12.08.2022 року, таким чином на час розгляду справи закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, суд констатує, що протокол серії: ВАВ№355565 від 17.08.2022 року надійшов до Заводського районного суду м. Миколаєва лише 09.01.2023 року, що підтверджується відповідним протоколом автоматизованого розподілу, тобто через два місяці після виявлення адміністративного правопорушення.

Таким, чином, враховуючи, що на даний час закінчився строк, встановлений ст. 38 КпроАП України, в межах якого може бути накладене адміністративне стягнення, суд прийшов до висновку, що провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КпроАП України.

Керуючись п.7 ст. 247, ст.ст. 276-280, 283-285 КпроАП України суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 КпроАП України.

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КпроАП України - закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.О.Притуляк