Справа № 569/990/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Яковлєв Д.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , пенсіонерки, за ч. 2 ст. 182 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 726193 від 28.12.2022 року, 28.11.2022 року близько 23:30 год. в АДРЕСА_2 , порушила тишу в нічний час, а саме голосно стукала та кричала.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 182 КУпАП

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, не визнала. Вказала, що ніяких протиправних дій не вчиняла, а саме не стукала і не кричала.

Заслухавши пояснення особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст.182 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

У відповідності до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №726193 від 26.12.2022 року; форму вивода щодо звернення на лінію 102 від 29.11.2022; письмові заява та пояснення ОСОБА_2 ; рапорт ст. дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітана поліції Д. Куделько.

Заява та пояснення ОСОБА_2 , не містять достатньо переконливих відомостей, які могли б підтвердити обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, які б всебічно, повно та об`єктивно висвітлювали обставини зазначеної справи про адміністративне правопорушення.

На переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, оскільки не містять належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, що є обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 182 КУпАП.

Крім того, докази, які б підтверджували перевищення ОСОБА_1 рівня шуму, установленого санітарними нормами для відповідного часу доби, матеріали справи також не містять.

При вказаних обставинах, сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 182 КУпАП, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

З огляду на викладене, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП не можна вважати доведеною «поза розумним сумнівом», а тому підстав для притягнення її до відповідальності за цією статтею суд не знаходить.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 182 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду Д.В. Яковлєв