Дата документу Справа № 337/3431/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/3431/22 Головуючий в 1 інст. Ширіна С.А.
Провадження №33/807/174/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Концура О.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Концура О.О. на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2022 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою місцевий суд встановив, що ОСОБА_1 , 30.09.2022 року о 00-15 годині, в м. Запоріжжя Хортицький район, пр. Ювілейний,16, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився у встановленому законодавством порядку, а також відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законодавством порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУАП. Водій від керування транспортним засобом відсторонений. Про повторність попереджений.
Також, водій ОСОБА_1 в порушення вимог ст.15 Закону України «Про дорожній рух», 30.09.2022 року о 00-15 годині, в м.Запоріжжя Хортицький район, пр. Ювілейний,16, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом від 15.10.2021 ВП № 65916432 Дніпровським ВДВС у м. Запоріжжя, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Концур О.О. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не підтверджені матеріалами справи, належними доказами, у зв`язку з чим вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Зазначає, що за наслідками розгляду справи суд визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, яких не скоював. Так, з відеозапису, який міститься в матеріалах справи убачається, що працівники поліції ідентифікували ОСОБА_1 , як водія, виключно на тій підставі, що він знаходився поруч з машиною та дістав з неї свої документи.

Вказує, що ОСОБА_1 не мав документів на транспортний засіб, оскільки не керує та не керував автомобілем, про що і повідомив співробітників поліції.

Крім того зазначає, що на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння надано лише протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис співробітників поліції. Між тим, протокол про адміністративне правопорушення не може бути безперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Крім цього вказує, що інформація зафіксована на відео та надана до протоколу в якості доказу, не містить жодних відомостей, що транспортний засіб здійснював рух, або що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Звертає увагу суду, що у своїх поясненнях капрал ОСОБА_2 , який складав протокол не заперечував той факт, що у працівників поліції відсутні належні та достатні докази, які свідчать про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та на запитання захисника підтвердив, що ані номера автомобіля, ані особу, яка перебувала за кермом відповідного транспортного засобу, який їхав їм на зустріч, та згодом який знайшли на майданчику біля магазину АТБ вони не бачили. Однак, судом першої інстанції дані пояснення проігноровані.

Крім того зазначає, що посилання суду про наявність у відеозапису факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не відповідає дійсності, оскільки дані факти відеозаписом не зафіксовані, адекватність поведінки останнього також ніким не ставилась під сумнів, а пояснення останнього щодо вигулу собаки, на які суд послався у своїй постанові, були надані на зверхню форму звернення співробітника поліції до ОСОБА_1 .

Отже, на думку апелянта, судом не встановлено всіх обставин справи, не досліджені та не проаналізовані усі докази у їх сукупності, не надано їм належної оцінки, а матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тому в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП не убачається.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Концура О.О., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 3 ст. 126 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень підтверджується відомостями, які зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення від 30.09.2022 року серії ААБ № 056788 та серії ААБ № 056787, направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 30.09.2022 р., копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційна інстанція приходить до наступних висновків.

Особливості цього провадження дійсно засвідчують відсутність фіксації щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак факт керування підтверджується іншими доказами у справі, які суд не може проігнорувати.

Так, відеозаписом події зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває біля автомобіля, двері якого зі сторони водія відкриті і водій показує свій автомобіль працівникам поліції, які в період комендантської години здійснюють ретельну перевірку громадян. Поліцейский повідомляє, що за відсутності документів у ОСОБА_1 , вони будуть зобов`язані доставити його до ВП для встановлення особистості. Далі ОСОБА_1 надає документ (пропуск) і працівники поліції перевіряють особистість водія і повідомляють, що він був обмежений у праві керуванні транспортним засобом за борг по аліментам, з що на нього буде складений протокол за ст. 126 КупАП. Проте, ОСОБА_1 заперечив факт керування і повідомив, що його товариш попрохав посидіти в автомобілі. Під час спілкування у поліцейського виникли підозри про перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, які були озвучені, на що водій одразу вказав, що хоче проїхати на освідування. На запитання чи бажаєте пройти огляд на місці зупинки, ОСОБА_1 відповів, що він гуляв із собакою, а товариш попрохав посидіти в автомобілі, його не зупиняли, тому така пропозиція зайва, оскільки він не керував. Потім, ОСОБА_1 вирішив подумати і комусь телефонує, працівник поліції знову пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або проїхати в медичний заклад або відмовитися від запропонованого огляду. ОСОБА_1 вимагає показати відео, де він керував автівкою, а поліцейський вкотре пропонує пройти освідування. Після чого, таку поведінку ОСОБА_1 було розцінено як відмову від огляду, роз`яснено права.

Звертає на себе увагу і версія ОСОБА_1 , який вказував, що гуляв із собакою, а товариш попрохав посидіти в автомобілі. При цьому, ні тварини, ні товариша на відеозаписі не зафіксовано, а транспортний засіб належить Загорулько, 1956 р.н.

Крім того, допитний в суді першої інстанції поліцейський взоду 2 роти 1 батальону 4 УПП в Запорізькій області ДПП капрал поліції ОСОБА_2 пояснив, що ним було складено протоколи серії ААБ №056788, №056787 від 30.09.2022 року відносно ОСОБА_1 , про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП. Факт керування транспортним засобом фіксувався на боді-камеру, яка була у його напарника. Під час патрулювання в комендантську годину у Хортицькому районі було зупинено ОСОБА_1 по пр. Ювілейному. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 їхав їм на зустріч, вони розвернулися, ввімкнули червоні проблискові маячки. Вони їхали за ОСОБА_1 біля супермаркету «АТБ». Водій припаркувався біля паркувального майданчику супермаркету «АТБ». Вони зупинили автомобіль, вийшли поспілкуватися з водієм. Почали спілкуватися з водієм і виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Згодом ОСОБА_1 пішов в невідомому напрямку. Коли включилася боді-камера йому не відомо, вона була на напарнику.У них одна боді-камера на екіпаж. Відеореєстратор на автомобілі відсутній, в зв`язку з воєнним станом . Відеозапис починається, коли автомобіль ОСОБА_1 вже став. Можливо некоректно спрацював відеозапис на боді-камері.

Суд звертає увагу, що повідомлені працівником патрульної поліції обставини узгоджуються із відомостями відео події, де зафіксовано місце розташування транспортного засобу та спілкування ОСОБА_1 із працівниками патрульної поліції.

Додатково зауважую, що з оглянутого відеозапису вбачається у ОСОБА_1 певні візуальні ознаки алкогольного сп`яніння, що надавало працівникам поліції підстави пропонувати пройти відповідний огляд.

Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який значиться, як додаток до протоколу та в розумінні положенні, ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, стверджуються вищевказані обставини вчинення даних правопорушень та надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчинених правопорушень, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи, тому твердження сторони захисту про недопустимість даного доказу є необгрунтованими.

Отже, з огляду на сукупність вказаних обставин, у апеляційного суду не виникає сумнівів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці, а позиція останнього спрямована на уникнення останнього від адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.

Також, відповідаючи на інші доводи апеляційної скарги, суд зауважує на наступному.

Так, диспозиція ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Із положень ст. 266 КУпАП вбачається, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , 30.09.2022 року о 00-15 годині, в м. Запоріжжя Хортицький район, пр. Ювілейний,16, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів.

Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки відмовився у встановленому законодавством порядку, а також відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога у встановленому законодавством порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУАП. Водій від керування транспортним засобом відсторонений. Про повторність попереджений.

Крім того, водій ОСОБА_1 в порушення вимог ст.15 Закону України «Про дорожній рух», 30.09.2022 року о 00-15 годині, в м. Запоріжжя Хортицький район, пр. Ювілейний,16, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом від 15.10.2021 ВП № 65916432 Дніпровським ВДВС у м. Запоріжжя, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУАП.

Апеляційний суд також не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, суд розглянув справу на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом є недопустимим доказом, оскільки, в протоколі про адміністративне правопорушення викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, посилання на долучені до протоколу докази. При цьому, з наявного в матеріалах відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколів, складених відносно останнього та отриманні копій таких.

Отже, сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33, 36 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які стосується безпеки дорожнього руху і є грубим.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Концура О.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 12 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду М.С. Тютюник