Справа № 738/1183/22 Головуючий у 1 інстанції Волошина Н. В.
Провадження № 33/4823/148/23
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Бабича А. І. в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, інвалід 3 групи, уродженець і житель АДРЕСА_1 у

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 536 грн. 80 коп. судового збору.

Як установив суд, 10 грудня 2022 року о 23 год. 37 хв. по вул. Суворова, 1 у м. Мена, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Express, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. На порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці за допомогою приладу «Драгер» або у лікарні відмовився.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Бабич А. І. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що відсутні належні докази щодо законності зупинки транспортного засобу під керуванням його підзахисним, у зв`язку з чим усі зібрані працівниками поліції докази вважає неналежними та недопустимими.

Стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, продув прилад Драгер, але йому не була вручена роздруківка з цього приладу, особисто пропонував працівникам поліції проїхати в лікарню, але останні йому відмовили.

Звертає увагу, що на відеозапису не відображено, що поліцейський називав виявлені ознаки, при цьому не було зафіксовано порядок перевірки виявлених ознак сп`яніння. З відеозапису чітко видно, що у водія відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, рухи тіла теж адекватні.

Також, на відеозапису не зафіксовано відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, роз`яснення йому його процесуальних прав та суті його правопорушення.

Вважає, що всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення наявна помилка у написанні прізвища його підзахисного, працівниками поліції не було складено акт тимчасового затримання та не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бабич А. І. не прибули, повідомлялися про день і час проведення судового засідання листами, за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі. Їх явка на апеляційний розгляд не є обов`язковою. Заяв про перенесення судового засідання не надходило.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, своєю поведінкою та діями сприяти як найшвидшому судовому розгляду, чого з боку апелянтів не вбачається.

Переглянувши відеозапис, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З рапорту поліцейського взводу № 1 роти №2 БУПП у Чернігівській області ДПП О. Супруна вбачається, що о 23 год. 37 хв. у м. Мена по вул. Суворова, 1 за порушення комендантської години був зупинений транспортний засіб марки Renault Express, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер або у лікарні, на що останній відмовився. На водія був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, останнього відсторонено від керування транспортним засобом.

Загальновідомо, що на всій території України Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, був введений військовий стан, термін дії, якого неодноразово продовжувався, у зв`язку з чим вільне пересування громадян заборонене в Чернігівській області з 22 години до 5 годин. Тому посилання захисника про безпідставну зупинку працівниками поліції водія ОСОБА_1 , який рухався в заборонений час містом, суперечать вимогам закону.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водій ОСОБА_1 на вимогу поліцейського погодився пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу, проте під час продування приладу неправильно дихав, щоб той не показував результат через недостатню кількість повітря. При цьому курив, і обурювався, чого від нього хочуть поліцейські, він двічі дув у прилад.

На відеозапису видно, як поліцейський розпечатує трубку, робить перевірку на забір повітря, прилад показує нуль, після чого передає прилад ОСОБА_1 , в якого прилад видає специфічний сигнал і не показує результат. Так відбувається двічі. Після чого ОСОБА_1 сідає до себе в автомобіль і пропонує їхати в лікарню. Поліцейський вказує на підозри про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, що в лікарню він поїде тільки в службовому автомобілі, від чого водій відмовляється.

Поліцейські склали Акт, в якому зазначили, що від водія ОСОБА_1 був відчутний запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіри на обличчі, порушення мови, від проходження медичного огляду на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, а також від підпису в акті, що вбачається з відеозапису.

Відеокамера запаху спиртного не передає, запис вівся в темну пору доби, а тому шкіру обличчя неможливо розгледіти, проте поведінка водія під час продування технічного приладу, складання акту та протоколу, мова, коли заплітався язик, надавали розумні підстави судити про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Після того, як поліцейські вказали водію, що він уникає продування приладу, він сідає в свій автомобіль і пропонує їхати в лікарню, у той час як у нього вилучили посвідчення водія. Поліцейський погоджується відвезти водія ОСОБА_1 в лікарню на службовому автомобілі, на що водій відмовляється від проведення будь-якого огляду і повідомляє, що він поїде додому, показуючи в бік, куди збирається їхати.

Поліцейський роз`яснює водію наслідки відмови і пропонує принести інший прилад, в якому забір повітря значно менший, інтенсивність продування не має значення. І з цим не погоджується ОСОБА_1 .

Водію ОСОБА_1 під відеозапис поліцейський зачитує зміст протоколу і роз`яснює процесуальні права та обов`язки, пропонує одержати тимчасовий талон на право керування транспортним засобом. ОСОБА_1 відмовляється від одержання тимчасового талону, у той же час збирається їхати на автомобілі, з якого його змусили вийти та залишити до витверезіння.

Отже, у поліцейських були як підстави для зупинки автомобіля, який рухався містом в заборонений час, під час військового стану в державі, так і для пред`явлення вимоги до водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, поведінка водія після зупинки транспортного засобу, його мова, а також колір обличчя та запах спиртного, який відчув поліцейський, перевіряючи документи у водія, надавали суду першої інстанції усі підстави для висновку про невиконання водієм вимог п.2.5 Правил дорожнього руху.

Те, що у протоколі про адміністративне правопорушення прізвище особи, щодо якої він складений, зазначене з помилками, а саме, замість прізвища « ОСОБА_1 » записано « ОСОБА_1 », не спростовує правильності висновків суду. Був зупинений поліцейськими і відмовився виконувати законні вимоги поліцейських саме ОСОБА_1 , а не інша особа.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення та додані до нього докази у своїй сукупності беззаперечно підтверджують той факт, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу та в медичному закладі.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отримуючи посвідчення водія та сідаючи за кермо автомобіля, яке є джерелом підвищеної небезпеки, ОСОБА_1 повинен був неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, якими категорично заборонено керування транспортними засобами, окрім іншого, з ознаками алкогольного сп`яніння, у стані алкогольного сп`яніння та навіть просто стомленому водію.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Бабича А. І. залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець