Справа №949/324/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Дубровицького відділу державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Права та обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 роз`яснені.

в с т а н о в и в :

23 лютого 2023 року до Дубровицького районного суду Рівненської області надійшли матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 будучи зобов`язаним сплачувати аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно виконавчого листа №2-596, виданого Дубровицьким районним судом Рівненської області 25 липня 2005 року, станом на 12 жовтня 2020 року має заборгованість в сумі 92884,15 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, у зв`язку із чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

По вказаному правопорушенню, відносно ОСОБА_1 , старшим державним виконавцем Дубровицького відділу ДВС у Сарненському районі Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Бруцькою К.В. складено протокол про адміністративне правопорушення №17 від 08 лютого 2023 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав повністю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №17 від 08 лютого 2023 року, копією виконавчого листа №2-596, виданого 25 липня 2005 року, копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №17415524 від 08 серпня 2005 року, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несплата аліментів на утримання дітей, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із нормою частини 2 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що датою вчинення правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначено 12 жовтня 2020 року.

Отже, на даний час, з дня, зазначеного датою вчинення правопорушення, минув тримісячний строк, в межах якого можливе накладення адміністративного стягнення.

На підставі пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Отже, враховуючи те, що на момент розгляду даної справи закінчився тримісячний строк на притягнення до адміністративної відповідальності, то вважаю необхідним справу провадженням закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись частиною 2 статті 38, пунктом 7 частини 1 статті 247, статтями 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених частиною 2 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор