Справа №521/4067/23
Номер провадження 3/521/4639/23
ПОСТАНОВА

ВСТУПНА ЧАСТИНА

27 лютого 2023 року суддя Малиновського районного суду міста Одеси О. В. Іщенко, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла з управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України,

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Формулювання обставин правопорушення, яке пред`являлось особі у протоколі про адміністративне правопорушення:

12 січня 2023 року о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_1 по вулиці Іцхака Рабіна, 35 у місті Одесі, на законну вимогу працівника поліції ОСОБА_2 сісти до службового автомобілю та прослідувати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не реагував, поводив себе зухвало, агресивно та чинив фізичний супротив.

За даним фактом 12 січня 2023 року інспектором відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КпАП України (серія ОД 001959).

Судовий виклик та явка учасників:

ОСОБА_1 у день надходження матеріалів справи про адміністративне правопорушення до суду співробітниками поліції не було доставлено.

На підставі викладеного суддею прийнято рішення, про проведення розгляду справи без явки особи відносно якої складено протокол, за наявними доказами.

Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався суддя:

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ст. 185 КУпАП настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ № від 26 червня 92 року "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Тобто слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

З даної норми вбачається, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги чи розпорядження співробітника поліції, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Вимоги статті 185 КУпАП встановлюють відповідальність лише за пасивну поведінку правопорушника та не охоплює активні дії, пов`язані з вчиненням опору представникам влади.

Із формулювання суті адміністративного правопорушення, яка наведена у зазначеному протоколі вбачається, що 12 січня 2023 року о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_1 по вулиці Іцхака Рабіна, 35 у місті Одесі, на законну вимогу працівника поліції ОСОБА_2 сісти до службового автомобілю та прослідувати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не реагував, поводив себе зухвало, агресивно та чинив фізичний супротив.

Разом з тим, з протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається того факту, що ОСОБА_1 вчинив саме злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, чи вчинив такі самі дії щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, так як не зазначено, чи була вимога наполегливою, неодноразово повторена, законною.

Оцінивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що у вищевказаному протоколі фабула правопорушення не конкретна, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично викладена загальна фраза без конкретизації, в чому саме проявилась зухвалість, злісна непокора, тобто відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, за неодноразовість взагалі не згадується, так як і про те, які протиправні дії вимагали припинити, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Крім того, судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, складається лише з протоколу про адміністративне правопорушення, інших об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Будь-яких достатніх та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 своїми діями здійснив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, матеріали справи не містять.

Нездатність співробітника поліції оформити матеріали справи відносно ОСОБА_1 у чіткій відповідності до вимог закону, зокрема фактичне незабезпечення фіксації правопорушення та ненадання доказів на підтвердження факту події правопорушення та наявності в діях особи, відносно якої складений протокол, складу адміністративного правопорушення, не може бути компенсована на стадії судового розгляду справи.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Всі вищенаведені складові правопорушення слід було встановити та з`ясувати при складанні протоколу та зібрати відповідні докази про таке на підтвердження відповідних обставин. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Відповідно до ст.62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, на підставі чого суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п 1 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження по справі, з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, суддя не стягує з ОСОБА_1 судовий збір, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст. ст. 247, 278, 277 КпАП України, - суддя

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Висновки судді:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України, закрити відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження:

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: О. В. Іщенко