Справа № 147/1267/22
Провадження № 3/147/23/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. , розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України. непрацюючої,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2023 року до Тростянецького районного суду Вінницької області з відділення поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, після доопрацювання, надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №356350 від 11.11.2022: 11 листопада 2022 року о 10:00 годині в с. Ободівка по вул. Криворучка гр. ОСОБА_1 неналежним чином виконувала батьківські обов`язки щодо забезпечення належних умов навчання сина ОСОБА_2 , 2006 року народження, який не відвідує навчання в ДНЗ "Вінницький центр проф.-техн. освіти перероб. промисл.", чим вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП. Щодо повторності вчинення правопорушення зазначено: притягувалася до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 184 КУпАП 06.06.2022.

В судове засідання призначене на 13.01.2023 ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином, що підтверджується повідпомленням про вручення поштового відправлення.

ОСОБА_1 була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень щодо протоколу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 184 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Таким чином, суд вважає, що розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 є цілком виправданим.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ч. 1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 184 КУпАП відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Ухилення від виконання батьківських прав це психічне ставлення батька, матері до протиправної поведінки щодо виконання батьківських обов`язків, що виражаються у формі умислу чи необережності. Згідно тлумачного словника, слово «ухилятися» означає «намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь, відсторонятися від чогось, уникати».

Отже, для визнання одного із батьків винним у вчиненні правопорушення, має бути доведено, що він дійсно ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків і вказане має бути доведено належними, допустимими і достатніми доказами.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.1998 у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Судом встановлено, що 11.11.2022 старшим інспектором СЮП ВП ГРУП ГУ НП у Вінницькій області капітаном поліції Семенець С. А. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №356350, зі змісту якого випливає, що 11 листопада 2022 року о 10:00 годині в с. Ободівка по вулиці Криворучка гр. ОСОБА_1 неналежним чином виконувала батьківські обов`язки щодо забезпечення належних умов навчання сина ОСОБА_2 , 2006 року народження, який не відвідує навчання в ДНЗ "Вінницький центр проф.-техн. освіти перероб. промисл.", чим вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП. Щодо повторності вчинення правопорушення, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №356350 від 11.11.2022, зазначено: притягувалася до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 184 КУпАП 06.06.2022.

Постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.12.2022 адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було направлено до ВП №1 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області для доопрацювання та належного оформлення. Зокрема в постанові зазначено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, проте в матеріалах адміністративної справи відсутня постанова суду про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Також до протоколу не додано доказів того, що ОСОБА_3 , 2006 року народження є сином особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

На виконання зазначеної постанови ст. інсп. СЮП ВП ГРУП ГУ НП у Вінницькій області капітаном поліції С. Семенець надано рапорт від 23.12.2022, зі змісту, якого випливає, що в матеріалах справи міститься копія паспорта ОСОБА_4 де вписаний, як син ОСОБА_5 , а також в своєму поясненні ОСОБА_6 вказує про те, що ОСОБА_5 її рідний син з яким вони проживають спільно.

Разом з тим, працівником поліції ані свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ані витягу з Державного реєстру про його народження суду не надано. До матеріалів справи долучено копію паспорта на ім`я ОСОБА_1 , на сторінці 7 "особливі відмітки", зокрема зазначено "2. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ," однак там не зазначено про ступінь родинних відносин останніх.

Також до матеріалів справи не долучено належним чином завіреної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, в той час, як документом, який підтверджує притягнення певної особи протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП є постанова суду, яка набрала законної чили. Відсутні у протоколі і відомості про свідків, які б могли підтвердити обставини зазначені у протоколі.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст.9, 33, 245, 252 КУпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Підстав для повернення протоколу на доопрацювання, вдруге, суд не вбачає.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 за вчинення правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 184 КУпАП, викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпції; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

Отже беззаперечних доказів, які б указували на те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, з урахуванням рапорту працівника поліції на виконання постанови суду про доопрацювання та належного оформлення матеріалів, передбачене ч. 2 ст.184 КУпАП матеріалами адміністративної справи не підтверджено.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП у зв`язку із чим провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 184, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 266, 283, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з часу її винесення у порядку передбаченому статтями 287 - 289 КУпАП.

Суддя О. Г. Борейко