Дата документу 03.01.2023
Справа № 334/5090/22
Провадження № 3/334/76/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Філіпова І.М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 05.11.2022 року приблизно об 08: 00 годині ОСОБА_1 перебуваючи в гаражі за адресою: АДРЕСА_2 здійснював діяльність, а саме прийом вторинної сировини без відповідних документів державної реєстрації як суб`єкт господарювання, чим порушив вимоги п.1 ст. 58 Господарського кодексу України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надіслання СМС повідомлення, які він отримав.

За правиламистатті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи. Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ за ч. 1ст. 156, ст. 164 КУпАП.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про наявність належного повідомлення ОСОБА_1 про місце, дату та час розгляду справи, тому вважає неповажною причину неявки його до суду та, в силу ст. 268 КУпАП, про можливість розгляду справи про адміністративні правопорушення за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП, якою передбачена відповідальність провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до зазначено норми КУпАП відповідальність передбачена до осіб, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

В свою чергу, згідно з ч.ч. 1, 2 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно дост.42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно зі ст. 55 ч.ч. 1, 2 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Виходячи з наведених норм, об`єктивною стороною господарська діяльність є будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не долучені належні та допустимі докази, які доводять факт, що ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльность, а відтак, суб`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, санкція ст. 164 ч. 1 КУпАП передбачає конфіскацію товарів та виручки від продажу. У матеріалах справи відсутня інформація про виручку та конфіскацію будь-яких товарів.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів не вбачається присутність на момент проведення перевірки працівниками поліції, осіб, які здійснювали збут вторинної сировини та здійснення ним господарської діяльності.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як випливає із змісту ст.7 КУпАП, ніхто неможе бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як напідставах і в порядку, встановлених законом. Провадження всправах про адміністративні правопорушення здійснюється наоснові суворого додержання законності.

Суддя приходить до переконання, що в матеріалах справи відсутність належні та допустимі докази, підтверджуючи, винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме, те що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність щодо прийому вторинної сировини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суддя вбачає підстав для закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Філіпова І. М.