КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 січня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Сліпченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Координаційно-моніторингової митниці державної митної служби України на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 Митного Кодексу України (надалі МК України) ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0620/20500/21 від 11 жовтня 2021 року, вбачається, 01 грудня 2020 року приблизно об 01 годині 08 хвилин в зону митного контролю м/п Яготин Волинської митниці Держмитслужби в напрямку в`їзду в Україну з вантажем «Штучні ялинки», заїхав транспортний засіб, Mercedes-Benz з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , перевізником вказаного товару виступав ОСОБА_2 , в той час як отримувачем товару - ОСОБА_3 . Після проходження митного та прикордонного контролю вищезазначений транспортний засіб з причепом під керуванням ОСОБА_1 виїхав із зони митного контролю та прослідував в напрямку виїзду з пункту пропуску «Яготин».

11 травня 2021 року до Волинської митниці Держмитслужби від Державної митної служби України надійшли листи за №20/20-02-01/7.3/1285 «Про відповідь митних органів Литовської Республіки» та відповідно за №20/20-02-01/7.3/2146 «Про відповідь митних органів Чеської Республіки». За результатами опрацювання вказаних листів від митних органів іноземних держав на запит про надання взаємодії адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезені на митну територію України товарів транспортним засобам НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 було встановлено, що у вказаному т/з переміщувались наступні товари: мобільні телефони марки IPHONE різних моделей, згідно MRN №20СZ610000270L6350; парфумерні вироби в асортименті, згідно MRN №20LTKC0100EK23D8D3.

На підставі інформації ТУ ДБР за фактом можливого вчинення службовими особами митного поста «Яготин» Волинської митниці Держмитслужби кримінального правопорушення за ч.2 ст.364 КК України, при здійсненні 01 грудня 2020 року митного оформлення транспортного засобу Mercedes-Benz з державним реєстраційним номер НОМЕР_1 , внесено відомості до ЄРДР щодо кримінального провадження №0001508 від 10 грудня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.419 та ч.2 ст.364 КК України. Відповідно до матеріалів вказаного досудового розслідування, було з`ясовано, 02 грудня 2020 року транспортний засіб марки «Mercedes-Аctros» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «Panav» д.н.з НОМЕР_2 , із вмістом брендових товарів був затриманий у місті Києві співробітниками Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві та проведено обшук вказаного вантажного автомобіля. Так, під час обшуку було виявлено значну кількість картонних коробок, у яких знаходились мобільні телефони, парфуми, годинники, косметика, побутова хімія та інше.

В результаті проведеного аналізу та звірки документів митних органів Литовської та Чеської Республік стосовно товарів, які переміщались вантажним автомобілем з причепом за реєстраційним номером НОМЕР_3 та протоколом огляду речових доказів, які були вилучені під час обшуку вказаного т/з у період з 18 по 21 грудня 2020 року, митницею було встановлено, що зазначеним вантажним автомобілем через пункт пропуску «Яготин» Волинської митниці Держмитслужби в напрямку в`їзду в Україну водієм вказаного т/з громадянином України ОСОБА_1 було переміщено через митний кордон України наступні товарно-матеріальні цінності, які в подальшому були вилученні правоохоронними органами: мобільні телефони марки IPHONE різних моделей, згідно №20СZ610000270L6350, в кількості 339 шт. на загальну суму 198 789 доларів США; парфумерні вироби в асортименті згідно MRN №20LTKC0100EK23D8D3, в кількості 4963 шт. на суму 59 396,58 Євро. Загальна вартість, вказаних товарів становить 7 692 862,96 грн.

На думку митного органу, ОСОБА_1 , слідуючи 01 грудня 2020 року з Республіки Польща в Україну через м/п «Яготин за кермом транспортного засобу Mercedes-Benz з д.р.н. НОМЕР_1 з причепом НОМЕР_2 , вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, а саме шляхом подання відповідному органу неправдиві відомості щодо кількості вантажних місць, їх маркування та номерів. Отже, на переконання митного органу в діях громадянина наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник Координаційно-моніторингової митниці подав апеляційну скаргу, просить постанову першої інстанції скасувати, та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення відповідно до санкції ст. 483 МКУ.

Вказує, що матеріали справи містять належні докази на підтвердження обставин визначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зокрема посилається на те, що факт переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю підтверджено, а відповідальність за вказана правопорушення має бути покладено саме на ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник Координаційно-моніторингова митниці підтримав доводи апеляційної скарги, вказував, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, оскільки ним були переміщені товари через кордон з приховуванням від митного контролю.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали провадження, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст.ст. 486, 487, 489, 495 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях сформована правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст. 483 МК України дає підстави стверджувати те, що ці правопорушення відповідають критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства. У зв`язку із цим, при розгляді апеляційної скарги, при наданні оцінки доказам, стандарту доказування та вирішенні питання про законність та обґрунтованість судового рішення суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону в тому числі і щодо сутності порушення митних правил, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Рішення про закриття провадження у цій справі суддя місцевого суду мотивував відсутністю доказів, на основі яких у визначеному законом порядку було б можливо стверджувати про вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві дані стосовно кількості, асортименту та найменування товару, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України. Вказаний висновок судді місцевого суду ґрунтується на вимогах закону, є належним чином обґрунтованим та мотивованим з огляду на таке.

Об`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України проявляється у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, яке може виражатись у поданні органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. Наведене дає підстави стверджувати, що для притягнення особи до відповідальності за цією статтею підлягає доведенню факт надання особою - суб`єктом відповідальності за порушення митних правил підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості в тому числі і щодо митної вартості товару і ці документи повинні бути підставою для переміщення товарів через митний кордон України.

Відповідно до формулювання обвинувачення, поставленого у вину ОСОБА_1 за протоколом про порушення митних правил № 0620/20500/21 від 11 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 , слідуючи 01.12.2020 року з Республіки Польща в Україну через м/п «Ягодин» Волинської області Держмитслужби за кермом транспортного засобу марки «Mercedes Actros», номерний знак НОМЕР_1 із причепом «Panav», номерний знак НОМЕР_2 , вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів, а саме мобільних телефонів марки IPHONE різних моделей та парфумерних виробів в асортименті загальною вартістю 7 692 862,96 гривні 96 копійок з приховуванням від митного контролю, тобто шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення даного товару документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості вантажних місць, їх маркування та номерів.

Суд звертає увагу на те, що формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_1 за вказаним протоколом про порушення митних правил не містить належним чином сформульованого обвинувачення із указівкою про те, які саме документи, що містять неправдиві відомості щодо кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, ОСОБА_1 безпосередньо подано. Тобто, формулювання обвинувачення за протоколом про порушення митних правил № 0620/20500/21 від 11 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 не містить викладу об`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Крім цього, вказаний протокол про порушення митних правил не містить відомостей про невідповідність кількості вантажних місць, які були заявлені ОСОБА_1 та у подальшому виявлені митним органом.

Наведене, на переконання суду свідчить про те, що протокол про порушення митних правил № 0620/20500/21 від 11 жовтня 2021 року містить формулювання обвинувачення, яке не містить належним чином сформульованої об`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, що саме по собі унеможливлює притягнення особи до відповідальності за указаним обвинуваченням.

При цьому, суд констатує те, що формулювання обвинувачення ОСОБА_1 за протоколом про порушення митних правил № 0620/20500/21 від 11 жовтня 2021 року, безумовно свідчить про його неконкретність, у зв`язку із чим порушує право ОСОБА_1 на захист.

Окрім цього, суд звертає увагу на положення ч. 1 ст. 489 МК України, які визначають обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про порушення митних правил. Відповідно до цієї норми закону при розгляді справи про порушення митних правил підлягає з`ясуванню: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналіз цих правових норм у поєднанні із положеннями ч.1 ст. 483 МК України в частині санкції цієї норми закону, яка передбачає необхідність накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару дає підстави стверджувати те, у ході провадження у цій справі підлягає доказуванню вартість товару.

Між тим, у ході провадження у цій справі вартість товару, який ОСОБА_1 , відповідно до протоколу про порушення митних правил перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, належним чином встановлена не була.

Так, відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0620/20500/21 від 11 жовтня 2021 року, 01 грудня 2020 року, в зону митного контролю «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби, у вантажному автомобілі «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , з території Республіки Польща на митну територію України ввезено товари: «штучні ялинки, висотою 180 см - 100 шт. та висотою 140 см - 80 шт., всього 180 шт., загальною вартістю 12 800 польських злотих». Перевізником вказаного товару виступав ОСОБА_2 , а декларантом - його отримувач ОСОБА_3 . Того ж дня - 01 грудня 2020 року було здійснене митне оформлення та товари випущені у вільний обіг.

Наступного дня - 02 грудня 2020 року, вказаний транспортний засіб був затриманий правоохоронними органами у м. Києві, в причепі якого було виявлено та вилучено мобільні телефони, парфуми, годинники, косметика, побутова техніка та інше, які у подальшому були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Відповідно до наявної інформації у матеріалах даної справи, за час зберігання вказаного товару у період з 02 грудня 2020 року по 19 лютого 2020 року на території Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві, відбулося його розкрадання.

Суд констатує те, що у період з 01 грудня 2020 року по 02 грудня 2020 року вантажний автомобіль «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , вільно пересувався по території України, а його вантаж не перебував під митним контролем.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що товари, переміщення яких із приховуванням від митного органу поставлено у вину ОСОБА_1 , перелік яких міститься у протоколі про порушення митних правил № 0620/20500/21 від 11 жовтня 2021 року, інспектором митної служби встановлено згідно протоколу огляду від 18 червня 2021 року правоохоронного огляду та внесено до протоколу шляхом співставлення цих товарів із експортними деклараціями.

Як вбачається із матеріалів справи, митним органом у ході провадження у даній справі не доведено та не надано інформації про те, яким чином проведено ідентифікацію та зроблено висновок, що зазначені у протоколі про порушення митних правил товари - «парфумерні вироби в асортименті в кількості 4 895 штук та мобільні телефони в кількості 334 штук», вивезені з іноземних країн за вказаними експортними деклараціями.

Поряд із цим, суд звертає увагу на те, що кількість, об`єм та вартість товару, переміщення якого із приховуванням від митних органів поставлено у вину ОСОБА_1 , який інспектором митної служби встановлено згідно протоколу огляду від 18 червня 2021 року та фактично відрізняється від експортних декларацій, не ґрунтується на вимогах закону.

Таким чином суд констатує те, що митним органом, не доведено вартість товару, який ОСОБА_1 , відповідно до протоколу про порушення митних правил перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. Протокол у цій частині фактично є припущенням.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що за правилами ч.2 ст.460 МК України, перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або уразі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Відповідно до п.37 ч.1 ст.4 МК України, у редакції Закону чинній на момент виконання митних формальностей, перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між митними органами на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Як убачається із протоколу про порушення митних правил № 0620/20500/21 від 11 жовтня 2021 року, перевізником виступав ОСОБА_2 .

Та обставина, що за протоколом про порушення митних правил № 0620/20500/21 від 11 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 , перевізником була визнана інша особа - ОСОБА_2 , на переконання суду, з огляду на положення ч.2 ст.460 МК України, свідчить про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України за вказаним протоколом від 11 жовтня 2021 року.

Врахувавши зазначені вище обставини суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та на законних підставах закрив провадження у цій справі із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків судді та незаконність постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 не ґрунтуються як на вимогах закону, так і на матеріалах справи із наведених вище міркувань, у зв`язку із чим ці доводи визнаються не обґрунтованими, і такими, які не дають підстав для скасування зазначеної постанови.

Постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, ст. 487, 527 МК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Координаційно-моніторингової митниці державної митної служби України залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2022 року, якою провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 Митного Кодексу Українизакрито - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Сліпченко