КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю захисника Хобти С.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Хобти С.Г. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 09 січня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 09.01.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 09.10.2022 року, близько 21 год. 27 хв. по просп. Героїв Сталінграда, 42 в м. Києві, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, за згодою водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 7510» №ARMF-0329, що зафіксовано технічним засобом відеозапису (нагрудна камера поліцейського №472386), за результатами проведення якого у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 2,41 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову захисник Хобта С.Г., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 09.01.2023 року, а провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, під час розгляду даної справи суд неповно та однобічно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки цим обставинам, формально підійшов до розгляду доказів та справи в цілому.

При цьому зазначає, що ввечері 09.10.2022 рокуОСОБА_1 не керував транспортним засобом, яким керував його колега по роботі на ім`я ОСОБА_2 . Під час руху відбулась поломка транспортного засобу, у зв`язку з чим ОСОБА_2 припаркував даний автомобіль у правій смузі. Через деякий час ОСОБА_2 змушений був поїхати з місця по власним справам, а ОСОБА_1 залишився в автомобілі, чекаючи свою дівчину, якій він зателефонував, щоб вона приїхала до нього та відбуксирувала автомобіль. В цей час під`їхали працівники поліції та, незважаючи, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом безпідставно провели його огляд на стан алкогольного сп`яніння та склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також апелянт вказує, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції під час керування, що є обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Тобто, коли під`їхали працівники поліції ОСОБА_1 не мав статусу водія, в розумінні положень п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року, а тому вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння була висунута ОСОБА_1 незаконно і останній не міг бути суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Крім того, під час проведення огляду ОСОБА_1 працівниками поліції не дотримано процедуру проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбачену Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», (затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015), оскільки ОСОБА_1 не було проінформовано про порядок застосування технічного засобу, не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку цього засобу, а також не роз`яснено права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право на захисника, що є порушенням права ОСОБА_1 на захист.

Вислухавши пояснення захисника Хобти С.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи викладені в апеляційній скарзі його захисника, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та прийняв рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні ним п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №371746 від 09.10.2022 року (а.с. 1) складеним стосовно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній, керував автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння; даними проведеного тесту за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» №ARMF-0329, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 2,41‰ (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), в якому ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного огляду, а також даними відеозапису з нагрудної камери (відео реєстратора) працівника поліції (а.с. 5), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна правова оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на заперечення захисника Хобти С.Г., який стверджував, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому у поліцейських не було підстав для проведення його огляду на стан сп`яніння, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і порушення ним пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим спростовуються доводи апеляційної скарги захисника про відсутність події даного адміністративного правопорушення.

До того ж, доводи захисника Хобти С.Г., які є аналогічними доводам викладеним в апеляційній скарзі, вже були предметом перевірки суддею місцевого суду, який обґрунтовано не прийняв їх до уваги, пославшись на дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та дані зафіксовані на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що коли на місце пригоди під`їхав екіпаж патрульної поліції, ОСОБА_1 перебував поблизу автомобіля «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить останньому на праві власності, при цьому інших осіб ні в автомобілі ні поруч з ним не було.Під час спілкування з поліцейським ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факт керування ним транспортним засобом та на пропозицію поліцейського добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння саме як водій транспортного засобу.

Крім того, як вбачається з наявного у справі відеозапису, на місці події під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не повідомляв поліцейським про обставини, на які посилається захисник Хобта С.Г. в апеляційній скарзі, а саме те, що автомобілем керував колега ОСОБА_1 , який поїхав по своїм справам.

Отже, вказаний відеозапис повністю підтверджує дані, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та спростовує доводи апеляційної скарги захисника Хобти С.Г. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і захисником не надано жодних даних на підтвердження цих обставин.

Доводи апелянта про те, що під час проведення огляду ОСОБА_1 працівниками поліції не дотримано процедуру проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не було проінформовано про порядок застосування технічного засобу, не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку цього засобу, є безпідставними, оскільки згідно наявного у справі відеозапису ОСОБА_1 було роз`яснено порядок застосування технічного засобу, а згідно п.5 Розділу ІІ Інструкції поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки лише на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 такої вимоги не висував.

Таким чином, дані зафіксовані на вказаному відеозаписі повністю спростовують доводи захисника та свідчать, що поліцейський діяв з чітким дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою визначено порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Апеляційні посилання захисника на нероз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, також є безпідставними, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення складеному стосовно ОСОБА_1 , останньому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи Оболонським районним судом м. Києва за викликом, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у відповідній графі цього протоколу (а.с. 1).

За викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 «а» Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 09.01.2023 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Хобти С.Г. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 09 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа: №756/10088/22; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Провадження: №33/824/871/2023

Головуючий у І інстанції - Дев`ятко В.В.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.