н/п 3/174/44/2023
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2023 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, який надійшов з ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м.Маріупіль Донецької області, громадянки України, пенсіонерки, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

якій, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені її права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 404391 від 13.02.2023, 13.02.2023, о 20:43 год., гр. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у квартирі за місцем мешкання по АДРЕСА_2 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого співмешканця ОСОБА_2 , а саме ображала нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого, чим порушила п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснила, що 13.02.2023 поминали свекруху, та у зв`язку з тим, що випивали, між нею та її співмешканцем ОСОБА_2 почалась обоюдна сварка із-за квартири, в ході якої ОСОБА_2 не ображала, навпаки він почав її ображати та намагався вдарити, коли вона лежала на дивані, зірвав одіяло, бризкав їй в обличчя маззю із перцем, виражався нецензурною лайкою, а потім ще і викликав працівників поліції.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян.

Частиною 1 ст.256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким і визначаються межі судового розгляду по даній справі.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.).

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Диспозиція ст.173-2 КУпАП передбачає вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Виходячи з аналізу вказаної норми, поняття «могла бути» та «була» завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого не є тотожними, перше передбачає можливість завдання такої шкоди особі, а у другому випадку така шкода є безпосереднім наслідком неправомірних дій правопорушника.

До того ж, виходячи із змісту п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічним насильством є дії які саме завдають психічної шкоди потерпілому, а можливість завдання такої шкоди приписами цієї норми закону не передбачена, тобто у разі встановлення факту відсутності завдання шкоди психічному здоров`ю особи внаслідок вчинення певних дій щодо цієї особи іншою особою, відсутнє і психологічне насильство з боку останньої як таке.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що діями ОСОБА_1 «могла бути завдана шкодапсихологічному здоров`ю потерпілого» і, таким чином, об`єктивна сторона правопорушення при складанні протоколу посадовою особою в цій частині належним чином не встановлена, а суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, викладену у протоколі.

До того ж, диспозицією вказаної норми передбачена відповідальність за завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого , а не психологічному, як вказано у протоколі, а поняття «психічний» та «психологічний» не є тотожними.

Окрім того, ОСОБА_1 факт вчинення психологічного насильства стосовно ОСОБА_2 , заперечує, стверджує, що між ними сталася обоюдна сварка, а будь-яких достатніх та допустимих доказів на підтвердження її винної поведінки, крім пояснень потерпілого, що є недостатнім, оскільки він є заявником по справі, матеріали справи не містять.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності здійснено працівником поліції з порушеннями вищевказаних норм, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в її діях при складанні протоколу посадовою особою не конкретизована, достатніх та допустимих доказів на підтвердження її винної поведінки не надано, а відтак її винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому, в межах складеного протоколу, склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст.40-1, п.1 ст.247, ст.284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова