П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.01.2023 року м.Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова- Мартинишин М.О., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №085564 складеного 10.07.2022 року о 02:59 год. інспектором взводу №1 роти №2 батальну №1 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Бохна Н.М., що водій ОСОБА_1 10.07.2022 року о 01 год. 21 хв. у м.Львові на вул. Окружна, 53, керував транспортним засобом «TESLA MODEL» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №001594 від 10.07.2022 року, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у суді свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, заперечив викладенні дані у протоколі про адміністративне правопорушення та пояснив, що він 10.07.2022 року о 01 год. 21 хв. у м.Львові на вул. Окружна, 5 не керував автомобілем «TESLA MODEL» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, він не вживає жодних наркотичних речовин та ознак такого сп`яніння в цей час в нього було відсутні. Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року вимагає, щоб огляд на стан наркотичного сп`яніння проводилась включно через лабораторні дослідження. Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення лабораторних дослідження лікарем на стан наркотичного сп`яніння. Тому вважає, що проведений аналіз щодо встановлення стану наркотичного сп`яніння є не об`єктивний. Крім цього, з метою доведеності своєї невинуватості 11.07.2022 року він звернувся КЗ ЛОР Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи з біологічним матеріалом для проведення лабораторного дослідження на стан наркотичного сп`яніння. Відповідно до висновку спеціаліста №24/2022-т у його біологічному матеріалі відсутні будь-які наркотичні засоби. Крім цього, його повторно зупиняли працівники поліції і у медичному закладі було лікарем зроблено висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001771 від 23.07.2022 року де у нього ознак наркотичного сп`яніння е виявлено. У зв`язку з чим просив закрити справу відносно нього.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріалами адміністративної справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів (до уваги не береться диспозиція статті щодо передачі керування транспортними засобом).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказані положення Закону повністю узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.

Для проходження огляду водія в медичному закладі, працівники поліції повинні запропонувати та вручити водієві письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення, тощо. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення заст.130 КУпАП.

У разі ж, якщо водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення то підстави для притягнення водія до відповідальності заст.130 КУпАП відсутні. Проте, у матеріалах справи таке направлення відсутнє, що свідчить про те, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

За відсутності такого обов`язкового елементу як письмове направлення водія на огляд до лікарського закладу, яке повинно бути складено працівником поліції за певною встановленою формою, усі подальші зібрані докази за принципом «плоди отруйного дерева» слід визнати недопустимими, а саме як отримані в порушення визначеного порядку проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, суддею встановлено порушення працівниками поліції вимог вищезазначеної Інструкції.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем в медичному закладі, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001594 від 10.07.2022 року.

Згідно з пунктами 7, 8 та 15 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння)(додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду(пункти 16 Інструкції).

Відповідно п.23 акту медичного огляду з огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001594 від 10.07.2022 року методом лабораторного тестування загачено швидкий тест - Hangzhou AllTest на п`ять наркотичних речовин, серія: ATDOA 21030238. У пункті 24 такого акту зазначено МОР(морфін) позитивний.

Натомість, у дослідженнях даного акту, зазначено, що ззовні(колір шкіри, мова, зіниці) ОСОБА_1 в нормальному стані.

Згідно з Інструкцією по застосуванню швидких тестів на наркотики (All Test) швидкий тест забезпечує лише попередній аналітичний результат тесту. Для отримання аналітичного результату необхідно використовувати більш точний альтернативний хімічний спосіб. Газова хроматографія/масс-спектрометрія є переважним підтверджуючим методом. Клінічне обґрунтування та професійний висновок слід застосовувати для будь-якого результату тестування на зловживання наркотиками, особливо, якщо попередній результат позитивний.

В пункті 2 розділу «Обмеження тесту» Інструкції по застосуванню швидких тестів на наркотики зазначено про існування можливості технічної або процедурної помилки, а також зважаючи речовини у сечі можуть призвести до помилкових результатів.

У відповідності до інструкції до цього препарату зазначено, швидкий тест на наркотичні речовини (тест-касета) забезпечує лише якісний попередній аналітичний результат. Інший аналітичний метод повинен застосовуватись для підтвердження результату. Також зазначено, що деякі речовини у зразках сечі можуть давати помилкові результати. Крім того в інструкції зазначено, що позитивний результат тесту може бути завдяки вживанню певних харчових продуктів або харчових добавок.

Відтак дані, які отримані в результаті тестування, є лише попереднім якісним результатом. Для отримання заключного результату необхідно проводити лабораторні дослідження. Зразки, які показали позитивний результат, повинні бути підтверджені більш специфічним методом, наприклад, газовою хроматографією, мас-спектометрією, про що також йдеться в Інструкції з використання тесту «Hangzhou AllTest»

Таким чином, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001594 від 10.07.2022 року був зроблений виключно на підставі швидкісного тесту Hangzhou AllTest ATDOA 21030062, який надав лише попередній результат.

З оглянутого відеозапису нагрудних камер спостереження працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнавав та не погоджувався з результатами тесту.

Так, зі змістом складеного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» по суті порушення зазначив: «по суті справа я не згоден з висновком медичної експертизи, так як я ніколи нічого не вживав забороненого, тому найближчим часом здам аналізи в незалежного лікаря».

В зв`язку з цим, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ставить під сумнів висновок КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001594 від 10.07.2022 року, для з`ясування обставин, що мають значення для справи, звернувся 11.07.2022 року в КЗ ЛОР Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи з біологічним матеріалом для проведення лабораторного дослідження на наявність наркотичних речовин та медикаментів. Відповідно до висновку спеціаліста №24/2022-т від 19.07.2022 року складеного спеціалістом ОСОБА_2 (стаж роботи за фахом судово-медична токсикація - 24 роки, другий кваліфікаційний клас судового експерта), дослідження почато - 12.07.2002 року та дослідження закінчено -18.07.2022 року, що при судово-токсикологічному дослідженні сечі громадянина ОСОБА_1 не виявлено похідних барбітурової кислоти, ноксирону, піразолону, похідних фенотіазинованого ряду, похідних 1,4 бензодіазепіну, клофеліну, демидролу, ефедрину, амфетаміну, метадону, анабазину, нікотину, кофеїну, канабіноїдів, наркотичних речовин з групи алкалоїдів опію.

Таким чином, зважаючи, що проведення лабораторного дослідження у даному випадку було обов`язковим, але його проведено не було, оскільки попередній результат ОСОБА_3 заперечував. Приймаючи до уваги, що діагноз, зазначений у висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №0015954 від 10.07.2022 року, було встановлено на підставі швидкого тесту, а не на підставі лабораторних досліджень, як того вимагає Інструкція, відповідно вся процедура була проведена з порушенням вимог Інструкції, а тому висновок за результатами такого огляду на стан сп`яніння визнається судом недопустимим.

Натомість вищевказаний висновок №24/2022-т від 19.07.2022 року повністю спростовує фактичні обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №085564 від 10.07.2022 року та висновку КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» №001594 від 10.07.2022 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП та п. 22 Розділу ІІІ Інструкції, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті та Інструкції, вважається недійсним.

Таким чином, висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння за обставин не проведення лабораторних досліджень, відповідно до п.22 Розділу ІІІ Інструкції є недостатнім для підтвердження стану наркологічного сп`яніння особи і не може бути покладений в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 , як і не може слугувати підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, з відеозапису подій з нагрудних відеокамер працівників поліції убачається, що лікарем-наркологом не було встановлено у ОСОБА_3 беззаперечних клінічних ознак наркотичного сп`яніння під час його візуального огляду та про що було вказано у вищевказаному акті.

Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №085564 від 10.07.2022 року працівниками патрульної поліції не зазначено жодної ознаки наркотичного сп`яніння, які б могли підтвердити, що ОСОБА_3 знаходився в стані наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, суддею враховується по даній справі ту обставину, що ОСОБА_3 під час розгляду даної справи категорично заперечував свою вину у вчиненому правопорушенні, та 05.09.2022 року судом за клопотанням адвоката Конюшко Д.Б. постановою суду було призначено у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення судово-медичну токсикологічну експертизу. Однак згідно листа Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 12.10.2022 року №2446 було повернуто без виконання копію постанови Франківського районного суду м.Львова про призначення судово-токсикологічної експертизи на наявність наркотичних речовин в сечі ОСОБА_1 та зазначено, що у відділення слово-медичної токсикології сеча ОСОБА_1 з 19.09.2022 року і по даний час не поступило.

Крім цього, згідно висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001771 від 23.07.2022 року у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Відтак, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Однак, в супереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 року встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачено, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення".

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У рішенні ЄСПЛ від 10.02.1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

При цьому, суд зазначає, що Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України» сформовано доктрину «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree), відповідно до якої , якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Разом з тим, ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути під даний заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, суд вважає, що протокол, який складено працівниками патрульної поліції з посиланням за частиною 2 статті 266 КУпАП та пунктом 7 розділу ІІІ Інструкції №1452, у сукупності з іншими доказами не може забезпечити такий рівень доказування вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, який би не залишав «розумних сумнівів» у доведеності цієї події.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які беззаперечно свідчили б про вчинення останнім адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 248, 279, 283, 284, 307, 308 КУпАП

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Мартинишин М.О.