Справа № 583/588/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами, що надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 173560 ОСОБА_1 06.02.2022 о 22 годині 40 хвилин в с. Сонячне по вул. П.І. Харитоненка, керуючи автомобілем ВАЗ 21214 державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості та не впорався з керуванням, та здійснив наїзд на паркан. В результаті ДТП тілесних ушкоджень ніхто не отримав, автомобіль ВАЗ 21214 державний номерний знак НОМЕР_1 та паркан зазнали механічних ушкоджень, а їх власники зазнали матеріальних збитків, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 173676 ОСОБА_1 06.02.2022 о 22 годині 40 хвилин в с. Сонячне по вул. П.І. Харитоненка, керуючи автомобілем ВАЗ 21214 державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив наїзд на паркан та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10а Правил дорожнього руху України.

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.02.2022 адміністративний матеріал по справі № 583/588/22, провадження № 3/583/394/22 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єднано в одне провадження з адміністративним матеріалом по справі № 583/589/22 провадження № 3/583/395/22 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присвоїно об`єднаній справі №583/588/22, провадження № 3/583/394/22.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

В даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду.

Слід зауважити, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є обов`язковою, в даному випадку справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення до таких не відноситься, тому вважаю можливим проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , при цьому права останнього не порушуються, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з`явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави дійти висновку про їх відповідність практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розцінюється як спосіб уникнути відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, доходжу наступного висновку.

В ст. 6 Конституції України зазначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозицією ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При цьому відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

В п. 137 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року зазначено про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

За приписами п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення розпочате провадження по справі підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наведені положення п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження в справі про адміністративні правопорушення. Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, закриття провадження у справі та визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття їх одночасно в одній постанові належить вважати порушенням права особи на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З аналізу ст. 284 КУпАП вбачається, що рішенням, яке доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої і є встановлення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Положеннями КУпАП врегульовані охоронні правовідносини, що виникають між державою і особою з приводу порушення останньою спеціальних правил, встановлених державою, а метою провадження у справі про адміністративне правопорушення у контексті ст. ст. 1, 7 КУпАП є застосування до такої особи, у випадку її винуватості, засобів державного примусу, встановлених законом. У випадку принципової неможливості досягнення такої мети, як це має місце зокрема внаслідок збігу строків, передбачених ст. 38 КУпАП, подальше провадження у справі про адміністративне правопорушення позбавляється сенсу і є недоцільним, у зв`язку із чим провадження у такій справі підлягає закриттю.

У випадку, якщо подія ймовірного адміністративного правопорушення тягне і інші правові наслідки, як це має місце у випадку пошкодження транспортних засобів у межах дорожньо-транспортної пригоди, зацікавлені особи не позбавлені можливості захисту своїх прав та інтересів самостійно у межах інших видів судочинства, втім відповідні питання виходять за межі адміністративного провадження, а їх існування не свідчить про необхідність вирішення питання винуватості при закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Встановлено, що адміністративні правопорушення ОСОБА_1 були вчинене 06.02.2022, однак на час розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, що є обставиною, яка виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення та без встановлення вини ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 38, 122-4, 124, 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, узв`язку із закінченням передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко