Справа № 692/107/23
Провадження № 3/692/87/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року смт Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

Гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, працює: водій «Червоний хрест», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 397050 від 11 лютого 2023р., гр. ОСОБА_1 11.02.2023р. о 20:50 год. в с. Привітне по вул. Козацькій, керував транспортним засобом Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на відео, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 проти вказаних у протоколі обставин заперечував. Пояснив, що 11.02.2023р. в с. Привітне перебував у співмешканки, після конфлікту з якою вирішив залишити її помешкання, для чого викликав свого знайомого ОСОБА_2 , який доставив автомобіль ОСОБА_1 , що розміщувався у іншому місці. Надалі саме ОСОБА_2 керував вказаним автомобілем. Після прибуття до місця проживання баби ОСОБА_1 - ОСОБА_2 автомобіль залишив та пішов додому, а ОСОБА_1 перебував в автомобілі, оскільки шукав ключі від хвіртки. В цей час прибули працівники поліції, які звинуватили його у керуванні автомобілем у п`яному стані та склали протокол про адміністративне правопорушення. Наголосив, що автомобілем не керував, працівниками поліції зупинений не був. Свою вину у вчиненні правопорушення заперечував, клопотав про закриття справи. Просив допитати ОСОБА_2 , який прибув у судове засідання разом з ним.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 11.02.2023р. йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив доставити автомобіль, щоб забрати речі від співмешканки. Допомігши завантажити речі ОСОБА_2 доставив ОСОБА_1 на його автомобілі до необхідного місця призначення та пішов додому. Через декілька хвилин почув звуки конфлікту на вулиці та, вийшовши, побачив, що між працівниками поліції та ОСОБА_1 відбувається розмова, в ході якої поліцейські стверджували про керування ОСОБА_1 автомобілем. На його присутність не зважали, адже на момент їх прибуття ОСОБА_2 автомобілем не керував. Стверджував, що весь час керував автомобілем саме він, працівники поліції його під час керування автомобілем не бачили та не зупиняли.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Брус С.М., підсумовуючи викладення правової позиції сторони захисту зазначив, що за обставин, вказаних у протоколі серії ДПР 18 № 397050 від 11.02.2023р., гр. ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, працівниками поліції під час такого керування зупинений не був, транспортним засобом керувала інша особа. Під час прибуття працівників поліції ОСОБА_1 дійсно знаходився в автомобілі, який стояв біля двору, з метою пошуку ключів. Тому з твердженням працівників поліції про керування автомобілем після вживання алкоголю ОСОБА_1 не погодився. Вказав, що у діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявними у матеріалах справи доказами вина не підтверджується, оскільки відсутні докази як факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, за обставин, вказаних у протоколі, так і його зупинки працівниками поліції. Надане поліцейськими в якості доказу відео складається з уривків, не є належної якості, нечітке, зняте у темну пору доби. З матеріалів справи вбачається, що рапорт та протокол про адміністративне правопорушення булим складені різними працівниками поліції. Поліцейськими не встановлено ознак стану сп`яніння ОСОБА_1 . Пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння виконана з порушеннями Інструкції про проходження огляду водіями на визначення стану сп`яніння. З наданих відеодоказів не вбачається складення протоколу про адміністративне правопорушення та відмови особи від його підписання, адже факт відмови повинен бути підтверджений двома свідками. Поліцейськими в порушення норм законодавства не було вилучено транспортного засобу з доставленням його на штраф майданчик. За таких умов вважає, що склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 відсутні. Тому просив закрити дане провадження по справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Суддя, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

У КУпАП визначено форму та передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній справі. У вищевказаних процесуальних документах, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Згідно сформованої в протоколі серії ДПР 18 № 397050 від 11.02.2023р., гр. ОСОБА_1 11.02.2023р. о 20:50 год. в с. Привітне по вул. Козацькій, керував транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на відео.

На підтвердження вини гр. ОСОБА_1 до матеріалів справи додані:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 397050 від 11.02.2023р., відповідно до якого гр. ОСОБА_1 11.02.2023р. о 20:50 год. в с. Привітне по вул. Козацькій, керував транспортним засобом Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на відео. Протокол у графі відомостей про свідків чи потерпілих містить запис - відсутні. У відповідних графах протоколу наявні записи про відмову особи від надання пояснень по суті справи та підпису протоколу про адміністративне правопорушення. Також вказано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом особа не отримувала;

- копія рапорту поліцейського Ткаченка Р.В., без зазначення дати його складення, згідно якого ним спільно з поліцейським Жало В.В. під час патрулювання в с. Привітне (без зазначення дати та часу) був зупинений автомобіль Опель д/н НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_1 , від якого було відчутно запах алкоголю. Водієві було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що той відмовився і на водія було складено матеріали за ст. 130 КУпАП (без зазначення частини);

- оптичний диск з відеодоказами;

- довідку № 705/66/01-2023 від 13.02.2023р. про те, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався.

Інші докази у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 5 Р. ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Дослідивши наданий працівниками поліції запис з камери нагрудного реєстратора, долучений як доказ скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 11.02.2023р., суд зазначає, що на вказаному диску наявні два відео файли. Згідно першого запису завдовжки 1 хв. вбачається прибуття працівників поліції 11.02.2023р. о 20:53год. до автомобіля Opel д.н.з НОМЕР_1 , який стоїть на узбіччі біля двору не рухаючись, з ввімкненими фарами. У подальшому, світло фар всіх автомобілів вимикається та з водійського місця виходить чоловік, якого за умов низького освітлення та того, що працівники поліції затулили його своїми постатями від об`єктиву, неможливо ідентифікувати. Даний запис не містить звукового супроводу і обривається під час спілкування невідомого та працівників поліції. Згідно іншого відеозапису завдовжки 1хв. 34с. вбачається спілкування особи чоловічої статі з працівниками поліції у темну пору доби. Відеозапис зроблено у темну пору доби без достатнього штучного чи природного освітлення, що не дозволяє належним чином ідентифікувати зображених на ньому осіб. Зі звукового супроводу відео зображення можна зробити висновок, що відбувається спілкування працівника поліції з особою, яку той називає ОСОБА_1 . Працівником поліції зазначається про керування особою автомобілем у стані сп`яніння, що даною особою заперечується. Працівником поліції робиться пропозиція пройти огляд на станс сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», на що особа відмовляється, а також пропонується пройти огляд у лікувальному закладі, на що той також відмовляється і працівником поліції повідомляється, що відносно особи буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. В процесі розмови особа відмовляється надати документи і поліцейським робиться зауваження про можливість складення протоколу за керування транспортним засобом без документів, після чого, а також незадоволеної реакції співрозмовника, відеозапис обривається.

Таким чином відео файл не містить відомостей, які б достовірно підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом - Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та його зупинку працівниками поліції.

При цьому суддя вважає, що працівники поліції допустилися помилки при фіксації правопорушення, оскільки ними не було належним чином зафіксовано обставини подій, що відбувались 11.02.2023р. о 20:50 год. в с. Привітне по вул. Козацькій, без прив?язки до місцевості, та не зафіксували належними чином обставини скоєння правопорушення та особу, якої стосуються адміністративні матеріали. Надані відеозаписи є фрагментарними та вчиненими з порушенням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, оскільки не є безперервними, не дають можливості ідентифікувати зображених на них осіб, встановити як склад учасників подій, так і його місце, наявність інших осіб, та не дають чіткої відповіді на питання чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі серії ДПР 18 № 397050 від 11.02.2023р. та чи був він зупинений працівниками поліції. Окрім того, з даних відеозаписів не вбачається, що працівники поліції належним чином встановили особу, з якою ведуть спілкування. Хоча одним з працівників поліції робиться зауваження про винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю відповідних документів, така постанова у матеріалах справи відсутня. Окрім того, наявними доказами не підтверджено наявність ознак алкогольного сп`яніння, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, які стали підставою вимоги працівників поліції для проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 і не є зрозумілим, яким чином працівники поліції встановили наявність у нього цих ознак, оскільки самим ОСОБА_1 факт вживання алкогольних напоїв заперечується.

Інших доказів вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП надано не було.

Таким чином матеріали справи, надані органом поліції в якості доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не узгоджуються з фабулою адміністративного правопорушення, викладеною в протоколі, наданому на розгляд суду.

У той же час, пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні що того, що від не кервав транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі серії ДПР 18 № 397050 від 11.02.2023р., узгоджуються з наданими у судовому засіданні поясненнями ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України "Європейський суд вказав, що: «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)»;

В рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.»

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки додані до матеріалів справи докази не дають відповіді на питання, чи здійснювалось ОСОБА_1 керування транспортним засобом, чи було працівниками поліції здійснено його зупинку та чи саме після такої зупинки працівниками поліції було зроблено пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення ступеня алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, то обставина керування таким транспортним засобом не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи, що пропозиція пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння щодо перевірки по факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП може стосуватись виключно особи, яка керує транспортним засобом після достовірно підтвердженого факту керування, тому суддя приходить до переконання, що достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 397050 від 11.02.2023р., яким визначено межі даного судового розгляду, суду не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись вищевикладеним та п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана скарга до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.О. Левченко