Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
05.01.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисниці особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокатки Андріяш Н. В., та представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І. І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала адвокатка Андріяш Н. В. в інтересах ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна, м. Дніпропетровськ, місце роботи директор ТзОВ «АГРО-ЛІДЕР 1», місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт гр. України НОМЕР_1 від 22.01.2007 року, виданий Самарським РВ ДМУ УМВС у Дніпропетровській області, ідентифікаційний код платника податку НОМЕР_2 ,
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривні 20 копійок).
Заслухавши пояснення адвокатки Андріяш Н. В., яка підтримала апеляційну скаргу, думку представника Закарпатської митниці Зубенка І. І., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка якого, з огляду на приписи ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду, при цьому береться до уваги те, що ОСОБА_1 заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на інший термін не подавав, що у розгляді справи бере участь захисниця ОСОБА_1 , адвокатка Андріяш Н. В., яка подала апеляційну скаргу на оскаржувану постанову і яка не заперечувала щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 . Тому, з огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи не має, бере до уваги те, що розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями сторони захисту, а також приписи законодавства щодо розумних строків розгляду справи.
Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження у справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.
Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані, повно, всебічно та об`єктивно досліджені зібрані у справі докази, яким дана належна оцінка, тому, з огляду на наведене, судове рішення визнається законним і обґрунтованим.
Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.
При оцінці вищевказаних доказів апеляційний суд зазначає, що при проведенні перевірки, збиранні цих доказів митним органом дотримані вимоги чинних нормативно-правових актів, що сторона захисту не посилалася на недотримання вимог законодавства посадовими особами митних органів при збиранні цих доказів.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, протокол за вчинення якого складено щодо ОСОБА_1 дотримані вимоги матеріального та процесуального права, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 483 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам. При цьому, судом апеляційної інстанції береться до уваги і те, що стороною захисту на підтвердження доводів про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не надано жодного доказу, який міг би ставити під сумніви правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що головний державний інспектор Вітрук В. Ю., який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , що у нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи на такі дані не вказується і в апеляційній скарзі, у зв`язку із чим, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Приймаючи рішення апеляційний суд також бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Частиною 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості.
За змістом вищевказаної норми, переміщення предметів із приховуванням від митного контролю може здійснюватись, у тому числі, шляхом подання до митного органу України, як підстави для їх переміщення, документів, які містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх кількості та вартості.
Апеляційний суд вважає безпідставними твердження про те, що місцевий суд розглянув справу без участі сторони захисту, чим порушив право ОСОБА_1 на захист.
Відхиляючи доводи у цій частині, суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Водночас, з матеріалів справи убачається, що 04.10.2021 директору ТОВ «Агро-Лідер 1» надіслано листа в. о. начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці ДМС Яворського Б. у якому ОСОБА_1 повідомлено про те, що Закарпатською митницею ДФС здійснюється перевірка законності ввезення на митну територію України товарів: запчастин до сільськогосподарської техніки. З метою підтвердження автентичності документів, які були подані для пропуску вищевказаного товару, митний орган просить прибути до Закарпатської митниці для з`ясування обставин здійснення зовнішньоекономічної діяльності очолюваного ОСОБА_1 підприємства (а. с. 56).
У відповідь на вищевказаний лист, директор ТОВ «Агро-Лідер 1» ОСОБА_1 05.10.2021 направив повідомлення, в якому підтвердив, що поінформований про те, що відносно нього складено протокол про порушення митних правил, та зазначив, що не може терміново прибути до митного органу (а. с. 58).
З клопотань про надання матеріалів справи для ознайомлення від 04.02.2022, та відповідно до ордерів на надання правової допомоги ОСОБА_1 , адвокатка Андріяш Н. В. та адвокат Ульчак Б. І. надають ОСОБА_1 правову допомогу (а. с. 150 152, а. с. 180 - 182). Отже, судом встановлено, що адвокати Ульчак Б. І. та Андріяш Н. В. надавали правову допомогу ОСОБА_1 та представляли його інтереси у суді.
Як убачається з оскаржуваної постанови, сторона захисту на розгляд справи, у призначений день - 12 жовтня 2022 року, не з`явилась, при цьому з клопотання адвоката Ульчака Б. І. від 30.09.2022 убачається, що сторона захисту просить розглянути справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 без їхньої участі. Тому, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що право особи на захист порушено не було, адже докази, які містяться у матеріалах справи безумовно свідчать про те, що ОСОБА_1 мав можливість користуватися юридичною допомогою захисників, які представляли його інтереси як у суді першої інстанції, так і при розгляді апеляційної скарги, жодних клопотань про відкладення судового розгляду у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 сторона захисту не заявляла та не наполягала на обов`язковій участі під час розгляду справи судом першої інстанції. Отже доводи апеляційної скарги в цій частині визнаються безпідставними.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції на підставі належних доказів правильно з`ясовані фактичні обставини справи, що сумнівів у обґрунтованості висновків місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України, - немає.
Так, місцевим судом встановлено, а судом апеляційної інстанції перевірено, що відповідно до наданих митному органу документів, зокрема в отриманому від компанії «AGRI PARTS» SRL інвойсі зазначені інші відомості про відправника, отримувача та вартості товару, а не ті, які містяться у документах, які подав митному органу водій ОСОБА_2 .
Такими, що підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на фактичних обставинах, є висновки суду першої інстанції про те, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом вчинення цього правопорушення. Тому, при оцінці тверджень адвокатки Андріяш Н. В. щодо того, що ОСОБА_1 не подавав будь-яких документів митним органам України, у зв`язку з чим він фактично не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, натомість, на переконання апелянтки відповідальність за подання документів для здійснення митного контролю та митного оформлення вищевказаних товарів, що переміщувалися через митний кордон України, повинна нести компанія - продавець товару - «NESSEX CORPORATION LP» та підрядник, що діяв в її інтересах, а саме Sia Fin Balt Investment, - апеляційний суд вважає, що ці доводи є необґрунтованими та безпідставними.
Так, згідно з ч. 2 ст. 459 МК України, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
Положеннями п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України передбачено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку. Апеляційний суд вважає, що сумнівів у тому, що суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення є саме ОСОБА_1 , а не будь - яка інша особа, - немає, позаяк матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Агро-Лідер 1», особисто підписав наявні у справі документи і не заперечує що керівником ТОВ «Агро-Лідер 1» є саме він, а не хто-небудь інший. Доказів про те, що підписи належать не ОСОБА_1 , або наявні у справі документи сфальсифіковані чи підроблені, - апелянтом не додано до апеляційної скарги.
Отже, вищевказане є підставою для висновку, що посадовою особою ТОВ «Агро-Лідер 1» ОСОБА_1 вчинені дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів, із приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача, а також вартості даного товару.
При цьому, апеляційний суд констатує, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, наявні у матеріалах справи дані про особу правопорушника, який категорично заперечує свою причетність до вчинення адміністративного правопорушення, вину не визнає, у вчинених діяннях не кається, про що свідчить позиція сторони захисту, відтак правильно застосував щодо ОСОБА_1 вид стягнення, який передбачено санкцією ч. 1 ст. 483 МК України, належним чином умотивувавши судове рішення.
Тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил буде сприяти досягненню основної мети виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством та попередження вчинення ним нових правопорушень.
На інші доводи, які можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і визнаються безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення апеляційний суд бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не має права самостійно витребовувати докази, викликати свідків, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту не надано доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції, у тому числі й про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка Андріяш Н. В. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2022 року, щодо ОСОБА_1 , залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН