Справа № 199/2091/23
ПОСТАНОВА

іменем України

23.03.2023 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Машкіна Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за ч. 5 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_2 18.02.2023 року о 04-05 годині по вул.Донецьке шосе, 1к у м.Дніпрі керував транспортним засобом OPEL OMEGA, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування відповідними транспортними засобами Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська від 23.11.2022 року на 10 років, чим порушив 2.1 а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_2 до суду не з`явився, повідомлявся про судове засідання під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що засвідчено його особистим підписом, шляхом направлення судової повістки за вказаною в протоколі адресою, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи та забезпечено можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_2 достовірно знав про вказане судове провадження, не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, розгляд справи здійснено у його відсутність на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Зокрема, частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Як слідує з постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 23.11.2022 року, яка набрала законної сили 06.12.2022, ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 10 років (справа № 199/8666/22).

В той же час слід враховувати роз`яснення, яке міститься в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зі змісту якого слідує, що суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має.

При цьому, матеріали справи вказують на те, що на день складення протоколу про адміністративне правопорушення, тобто на 18.02.2023, були відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 отримував посвідчення водія, тобто мав право керування транспортними засобами відповідної категорії, на що вказує наступне:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №458253 від 18.02.2023 року, згідно якого особа ОСОБА_4 встановлена за паспортом № НОМЕР_2 від 06.07.2022 року, тобто відомостей про наявність у ОСОБА_4 посвідчення водія в паперовому або електронному виді не встановлено, посвідчення водія у ОСОБА_4 не вилучалось;

- рапорт поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області ДПП від 18.02.2023 року;

- копія постанови серії ЕАР №5868901 від 09.09.2022 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої в графі: «Серія та номер посвідчення водія або назва, серія та номер документа, що посвідчує особу» особа ОСОБА_4 встановлена за паспортом громадянина України.

З огляду на вказані обставини судом було направлено запит до відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області ДПП з метою з`ясування питання, чи отримував посвідчення водія ОСОБА_2

21.03.2023 на адресу суду надійшов лист начальника відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області ДПП від 18.03.2023 за № 4456с/41/19-2023 про те, що у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно бази даних «НАІС», відсутня інформація щодо отримання посвідчення водія.

Таким чином, поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 458253 від 18.02.2023 не враховано, що ОСОБА_2 взагалі не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, а тому не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності з приводу керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (в тому числі і повторного), тобто не є суб`єктом відповідальності за ч.ч. 4 та 5 ст. 126 КУпАП.

У разі, якщо ОСОБА_2 , який не отримував посвідчення водія, керує транспортними засобами, в його діях можуть бути ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що, з урахуванням можливого повторного вчинення даного правопорушення, може бути підставою для притягнення останнього за ч. 5 ст. 126 КУпАП, але саме за фактом повторного керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Викладені обставини свідчать про те, що складений Національною поліцією адміністративний матеріал не забезпечує такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.В. Машкіна