Провадження № 3/742/50/23
Єдиний унікальний № 742/3522/22
Постанова
13 січня 2023 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Коваленко А.В., за участі секретаря судових засідань Риндя Л.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуках адміністративну справу, що надійшла від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , раніше протягом останнього року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався,
за ч.1 ст.130 КУпАП, -
В судовому засіданні ОСОБА_1 показав, що 05.12.2022 року він дійсно керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції. Останні, перевіривши його документи запропонували йому пройти обстеження на стан наркотичного сп`яніння вказавши, що йому надійшла інформація щодо можливого вживання ним наркотичних засобів. Він повідомив працівнику поліції, що дві неділі назад дійсно курив коноплю, але оскільки пройшов значний час, то він не перебуває в стані наркотичного сп`яніння і згоден проїхати в лікарню на обстеження. По дорозі в лікарню працівник поліції йому повідомив, що конопля після її вживання тримається в крові 40 днів і якщо виявлять у нього факт вживання, то поставлять на облік як наркомана. Почувши дані слова поліцейського і розуміючи, що з моменту паління коноплі пройшло лише дві неділі, він побоявся, що його поставлять на облік і відмовився проходити обстеження. Оскільки він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, то свою провину і не визнає.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Надаючи аналіз вище вказаним нормам, суд констатує, що відповідальність за ч.1 ст.130 КУПАП за порушення п.2.5 ПДР України настає за умови виявлення працівниками поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння та у зв`язку з відмовою водія від проходження обстеження на стан сп`яніння. Тобто, вимога працівника поліції до водія пройти обстеження на стан сп`яніння за відсутності ознак сп`яніння є незаконною і тому сам факт відмови водія від проходження обстеження на стан сп`яніння за відсутності доказів наявності ознак сп`яніння не тягне за собою відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення додані наступні докази :
З дослідженого в судовому засіданні диска з відеозаписом місця події, що відбулась 05.12.2022 вбачається, що працівники встановлюють особу водія автомобіля та пропонує пройти обстеження на стан наркотичного сп`яніння , на що водій погоджується проїхати в лікарню та повідомив, що на протязі поточного місяця дійсно вживав коноплю. Після роз`яснення працівника поліції про те, що вразі виявлення факту вживання наркотичних засобів ОСОБА_1 поставлять на облік як наркомана водій відійшов від автомобіля.
На наступному файлі відображено, як працівники поліції на службовому автомобілі разом з ОСОБА_1 рухаються , та з їхньої розмови зрозуміло, що вони їдуть до лікарні. Працівник поліції вказує, що йому поступила інформація про те, що ОСОБА_1 вживає наркотичні засоби. Також неодноразова вказує, що вразі виявлення факту вживання наркотичних речовин його поставлять на облік як наркомана. Крім того вказав, що останки наркотичного сп`яніння може виявити лише лікар. Після неодноразових повторень працівником поліції наслідків виявлення факту вживання наркотичних засобів ОСОБА_1 вказав, що він відмовляється проходити обстеження.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення останнім п. 2.5 ПДР , а саме: за відмову пройти обстеження на стан наркотичного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що він наркотичні засоби вживав лише дві неділі до моменту його зупинки, що узгоджується з відеозаписом на якому він також повідомляє працівника поліції, що вживав коноплю в поточному місяці, а тому суд визнає такі показання ОСОБА_1 достовірними.
Відповідно до п. 3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. В той час як ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, за виключенням запаху алкоголю з порожнини рота, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Так, Пунктом 12 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 ) «передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, зазначеними у пункті 4 розділі 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.
Для проходження огляду водія в медичному закладі, працівники поліції повинні запропонувати та вручити водієві направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.
Досліджені в судовому засіданні відеозаписи підтверджують , покази ОСОБА_1 про те, що він погодився пройти обстеження на стан сп`яніння і разом з працівниками поліції слідував до лікувального закладу.
Надаючи оцінку долученим в судовому засіданні доказам, в їх сукупності, суд констатує, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що у ОСОБА_2 маються ознаки наркотичного сп`яніння, а висловлювання працівника поліції про те, що причиною пропозиції ОСОБА_1 обстеження є отримана ним інформація про вживання останнім наркотичної речовини та можливість встановлення остатків наркотичного сп`яніння лише лікарем, свідчить про відсутність будь-яких ознак сп`яніння у ОСОБА_1 .
Відсутність на відеозаписі повідомлення водію ознак наркотичного сп`яніння та відсутність направлення на обстеження, позбавляє суд можливості встановити наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння , а отже суд вважає, що обставини, визначені законом, які давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні.
Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення, суд констатує, що останній містить лише інформації про нібито вчинене ОСОБА_1 правопорушення , а відомості викладені в ньому не підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, а отже він не може бути єдиним беззаперечним доказом винуватості останнього.
Ст. 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Про те, матеріали справи, не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.
Таким чином суд констатує, що проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в лікувальному закладі пропонувалось ОСОБА_1 без явних на те причин.
Інші належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення особою правопорушення п. 2.5 ПДР , за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність в діях ОСОБА_1 зазначеного складу правопорушення.
Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Таким чином, суд констатує, що наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів не достатньо для доведення винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі через відсутність складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя
Провадженя в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.
Суддя Анатолій Коваленко