ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1456/22

Провадження № 3/568/110/23

02 лютого 2023 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП ,-

встановила:

04.12.2022 о 13.49 годині на автодорозі Київ Чоп М06 432 км., поблизу с. Опарипси Дубенського району Рівненської області, водій ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП на підставі постанови серії ЕАР №6133280 від 06.11.2022р., керував транспортним засобом ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами на підставі постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.04.2022р. щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв або клопотань про відкладення судового розгляду чи про поважність причин неявки, від ОСОБА_1 не надходило.

Одночасно, суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак ОСОБА_1 до суду не прибув, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №269270 від 04.12.2022 року, в якій зафіксовано факт порушення протягом року ОСОБА_1 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.126 КУпАП;

- постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР 6133280 від 06.11.2022 року, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП;

- довідкою з бази даних «Адмінпрактика», відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 19.09.2014 року, був позбавлений права керування згідно рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.04.2022 року строком на 1 рік;

- відеозаписом правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 підтвердив факт позбавлення його права керування транспортними засобами на підставі рішення суду, а також після цього притягнення його працівниками поліції до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Положеннями пункту ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР) передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що своїми діями ОСОБА_1 порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», а саме вдруге протягом року керував транспортним засобом будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.

Згідно зі ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, не працює, отримував посвідчення водія, позбавлений права керування транспортними засобами. Обставини, які пом`якшують чи обтяжують його відповідальність не встановлені.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Суддя вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, та винуватість у ньому ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у судді немає.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено, в свою чергу, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористалась.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно положень ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає накладення стягнень у виді оплатного вилучення транспортного засобу і конфіскацію транспортного засобу відповідно.

Згідно зі ст.29 КУпАП конфіскований може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 , у зв`язку з чим застосувати оплатне вилучення транспортного засобу неможливо.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до довідки з бази даних «Адмінпрактика», відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 19.09.2014 року, був позбавлений права керування згідно рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.04.2022 року, строком на 1 рік.

Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 23, 33, 126, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 притягнути до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень: на р/р UA0017001, код ЄДРПОУ - 38012494, ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, Банк отримувача Казначейство України, Код класифікації доходів бюджету 21081300 з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, штраф підлягає стягненню із правопорушника у примусовому порядку у подвійному розмірі, відповідно до ст.308 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. на р/р UA0017413, ГУК у Рівн.обл /отг Радивилів /22030101, (код за ЄДРПОУ) 38012494, Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя О.М. Делалова