Справа № 752/1196/23
Провадження №: 3/752/1369/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 лютого 2023 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши об`єднані матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 , за наступних обставин.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №267442, складеного 11.01.2023 інспектором СПДН ВП Голосіївського УП ГУ НП У м. Києві, 11.01.2023 о 18 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку із колишнім чоловіком ОСОБА_2 , під час якої словесно його ображала.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнала. Пояснила суду, що у зазначений день вона повернулася додому з роботи. Принесла додому кошеня для дітей. Колишній чоловік ОСОБА_2 , з яким вони перебувають у розлученні, але проживають разом, увійшов до її кімнати, почав пересувати меблі, штовхати кошеня ногами, перекинув миску із їжею кота. У цей момент у кімнаті знаходилися діти. Вона попросила ОСОБА_2 негайно припинити штовхати кота і пересувати меблі у кімнаті, на її зауваження останній не реагував та почав кричати, після чого викликав поліцію. Не заперечує той факт, що між нею та колишнім чоловіком відбувалася сварка, між тим жодних насильницьких дій по відношенню до нього вона не вчиняла.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 категорично заперечувала факт вчинення насильницьких дій відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 , внаслідок яких могла би бути завдана шкода його психічному здоров`ю.

За наслідками дослідження наявних у справі документів - протоколу, рапорту, письмових пояснень ОСОБА_2 , а також вислухавши пояснення ОСОБА_1 , судом не встановлено факту завдання ОСОБА_1 неправомірних дій, яки б свідчили про психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_2 , внаслідок яких була б завдана шкода психологічному здоров`ю останнього. З пояснень учасників подій судом встановлено, що між колишнім подружжям сім`ї ОСОБА_2 відбулась побутова сварка, в ході якої, останні висловлювали в адресу один одного взаємні докори і звинувачення. Факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до колишнього чоловіка не був встановлений за наслідками розгляду справи.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, суд приходить до висновку про відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП у діях ОСОБА_1 , що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ч.1 ст. 173-2, ст.ст.251-252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.