П О С Т А Н О В А

22.02.2023 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

за участі адвоката Сергія Смірнова,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду матеріали справи, що надійшли від Жмеринського районного відділу поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого вчителем фізичного виховання Будецької філії Станіславчицького ОЗЗСО, - за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 181058 від 26 січня 2023 року, складеного інспектором СРПП Жмеринського РВП Дмитренком В.В., цього дня о 11-10 год в с. Рів по вул. Пушкіна водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від освідування на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з практики застосування Європейським судом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений частиною другою статті 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненому правопорушенні не визнає, пояснює, що 26 січня 2023 року не вживав алкоголю і не керував автомобілем. Того дня перебував вдома, чекав на майстра, щоб ремонтувати пічку, автомобіль вигнав на вулицю, щоб не заважав ремонту. Коли вийшов на вулицю, зустріти майстра, то сів в авто та чекав на нього. В цей час під`їхали працівники поліції та запитали для перевірки документи. Він їм пояснив, що не керував автомобілем і нікуди не їхав, однак вони не погодились і запропонували пройти огляд в лікарні на стан сп`яніння. Огляд проходити відмовився, оскільки був одягнутий у робочий одяг, займався домашніми справами, і не хотів їхати до лікарні, алкоголю не вживав, автомобілем не керував, тому вважав, що підстав для проходження огляду не було. Просить справу відносно нього закрити.

Адвокат Смірнов С.М. в судовому засіданні надає письмові заперечення та пояснює, що працівники поліції склали незаконний протокол з грубим порушенням матеріального та процесуального права. По перше, до ОСОБА_2 було зовсім безпідставно пред`явлено вимогу надати реєстраційні документи на автомобіль та посвідчення водія, оскільки він не керував транспортним засобом. Доказів протилежного немає. На відео видно, як двигун автомобіля не працює, а ОСОБА_2 перебував на вулиці біля авто, яке було припарковане біля воріт його будинку. Одним із основних елементів складу адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом, чого в даному випадку не було. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних ознак алкогольного сп`яніння, а з долученого до справи відео не вбачається, що ці ознаки були у ОСОБА_2 .. Після складання протоколу ОСОБА_2 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що також є порушенням Інструкції. Щодо відео, то воно містить два файли та не є безперервним, що є порушенням вимог пункту 2.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами поліції технічних приладів і технічних засобів, оскільки інспектор чомусь вмикав та вимикав камеру. Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні даного правопорушення не доведена достатніми доказами, а тому провадження у справі просить закрити. Також додає, що ОСОБА_2 працює вчителем фізичного виховання у школі, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання.

Суддя дослідив матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, у якому ОСОБА_2 відмовився поставити свій підпис (а.с.1); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у якому зазначено, що у ОСОБА_2 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, огляд не проводився (а.с.3), акт огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів, відповідно до якого огляд проводився за допомогою алкотестеру Драгер 6810 (а.с.4); письмові пояснення свідків, в присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.6-7) та довідку про те, що ОСОБА_2 за статтею 130 КУпАП до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався (а.с.10).

В судовому засіданні також досліджено відео, долучене до матеріалів справи, з якого вбачається, що до ОСОБА_2 , який стоїть біля свого автомобіля на вулиці, під`їхали працівники поліції та попросили надати документи. ОСОБА_2 їм повідомив, що автомобілем не керував, нікуди не їхав, документи знаходяться в будинку. На другій частині відео ОСОБА_2 надав працівникам поліції для перевірки документи, а вони запропонували пройти в лікарні огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_2 неодноразово повідомляв, що алкоголю не вживав, автомобілем не керував, підстав проходити огляд не бачить. А працівники поліції зробили висновок, що ОСОБА_2 виїжджав з двору по свіжим відтискам протектору на снігу, про що наводили водієві як доказ керування ним автомобілем. При цьому вони не заперечували, що особисто не бачили, як ОСОБА_2 керував автомобілем, але цей факт засняв реєстратор. Однак запис з реєстратора не пред`явили. З відео також видно, що ОСОБА_2 не пропонували на місці пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера. Наразі працівник поліції пропонує пройти такий огляд у лікарні.

Особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із статтею 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Чинним КУпАП (стаття 252) визначено, що в розрізі відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, оцінка доказам надається за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, виключно судом, який керується при цьому законом і правосвідомістю.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Так, із змісту досліджених суддею матеріалів справи не встановлено, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає декілька самостійних об`єктивних сторін правопорушення, а саме:

- керування водієм транспортним засобом в стані сп`яніння, що заборонено пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху;

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, що заборонено пунктом 2.9 «г» Правил дорожнього руху;

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (пункт 2.5 Правил дорожнього руху).

У пункті 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Якщо безпосередньо уповноваженою особою не було встановлено сам факт керування особою транспортним засобом до його зупинки, подальша вимога співробітника поліції до даної особи пройти огляд на стан сп`яніння, носить неправомірний характер.

Згідно зі статтею 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод («Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, саме невиконання ОСОБА_2 пункту 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни, що є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, і є предметом судової перевірки.

Пунктами 1.2, 1.6 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 вересня 2009 року № 400/666 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться, зокрема, уповноваженою особою Державтоінспекції МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом

Так, відповідно до вказаних норм якщо безпосередньо уповноваженою особою Державтоінспекції МВС не було встановлено сам факт керування особою транспортним засобом до його зупинки, подальша вимога працівника ДАІ до даної особи пройти огляд на стан сп`яніння, носить неправомірний характер.

У судовому засіданні факт керування ОСОБА_2 автомобілем не знайшов свого підтвердження. Інших доказів керування ним транспортним засобом та зупинки працівниками поліції під час такого керування судді не надано.

Відповідно до частини першої статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини сьомої статті 266 КУпАП у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статей 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Частина перша статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, недоведеною.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 62, 129 Конституції України, статтями 7, 130, 245, 247, 252 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за частиною першою статті 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ