1Справа № 335/114/23 3/335/212/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області відносно:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2022 року о 22 год. 12 хв., в м. Запоріжжя, на мосту Преобреженського на в`їзді до о. Хортиця ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ LANOS»д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився з допомогою технічного прибору «Драгер» АRBL 0681, результат якого згідно тесту № 2360 - 1.60 % , від медичного огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, погодився з результатом прибору «Драгер», проводилася відео фіксація.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Захисник Шлецер А.А. у судовому засіданні просив суд провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що у відеоматеріалах, наданих працівниками УПП в Запорізькій області ДПП, не було зачитано права та обов`язки, на відеозапису наданими патрульною поліцією відсутній момент складання протоколу про адміністративне правопорушення та зовсім відсутні свідки, що вважає грубим правопорушенням.

Суд, заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в поясненнях адвоката від 30.01.2023 року, прийшов до наступних висновків.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, а також показаннями технічних приладів, даними відеозапису, тощо, а також іншими документами.

Незважаючи на позицію порушника, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- даними відображеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 106509 від 23.12.2022 року;

- довідкою інспектора сектору адміністративної практики ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Тімоніної О., згідно якої посвідчення водія НОМЕР_2 від 22.11.2011 року було вилучено у ОСОБА_1 та знаходиться на збереженні у ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Згідно бази даних підсистеми «Адмінпрактика», а саме інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- рапортом старшого слідчого СВ Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області Скачкова О., відповідно до якого вбачається, що під час несення служби 23.12.2022 року було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 23.12.2022 року, в якому зазначено що огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія;

- відеозаписом, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 106509 від 23.12.2022 року.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не спростовують правомірності дій інспекторів патрульної поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП та Інструкції.

При оцінці доказів судом також враховується і ті факти, що жодних доказів, які б спростовували перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, суду не надано.

Частиною 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30.06.1993 року визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29.06.2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Щодо доводів сторони захисту, про відсутність свідків, то суд вважає, що вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони суперечать частині 2 статті 266 КУпАП, за якою огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку проводився відеозапис, тому залучення свідків не було обов`язковим.

Відповідно до вимог наказу № 1395 від 07.11.2015 року Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділ Х. Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, п. 6 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Як встановлено у ході розгляду справи, огляд ОСОБА_1 проводився на місті за допомогою технічного прибору «Драгер», з результатом якого водій погодився та відмовився від проходження огляду у медичному закладі.

Не заслуговують на увагу і доводи захисту з приводу того, що відеозапис долучений до матеріалів справи, не підтверджує факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки факт керування ним автомобілем підтверджується викладеними в рапорті обставинами та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції тривалістю в 15 секунд, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Крім того, досліджене відео не містить заперечень ОСОБА_1 , щодо керування ним транспортним засобом.

Крім того, суд вважає формальними посилання ОСОБА_1 на те, що у матеріалах наданих УПП в Запорізькій області ДПП відсутні відомості про роз`яснення водію суті скоєного правопорушення, роз`яснення процесуальних прав згідно ст. 268 КУпАП, адже фактично із змістом протоколу він ознайомився, надав пояснення щодо він згоден із результатами огляду, а тому такі аргументи порушника не можуть бути взяті до уваги.

За таких обставин, оцінивши усі дослідженні в судовому засіданні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

Оскільки, адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших осіб, ігноруючи загальноприйнятими нормами поведінки та співжиття в суспільстві, легковажно дозволив собі керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, намагався уникнути відповідальності шляхом надання заперечень у справі, з метою недопущення повторного вчинення ОСОБА_1 грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне накласти на останнього адміністративне стягнення, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи та запобігання новим проступкам, а саме у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 10, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 245, 251, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.), які стягнути в дохід Держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід Держави судовий збір в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість грн. 20 коп.).

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанову про накладення адміністративного стягнення, звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Про виконання постанови, повідомити Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Макаров