ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21153/22

Провадження № 33/4820/61/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Смірнова В.В., за участю секретаря судового засідання - Луценко Б.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Пелюшка Л.О., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та йому призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 27 вересня 2022 року о 22 год. 10 хв. по вул. Копистинське шосе, 1 в м. Хмельницькому керував автомобілем "BMW", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, ухвалити нову, якою провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку захисника Пелюшка Л.О., які підтримали апеляційні вимоги і просили їх задовольнити, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, за таких підстав.

Суд першої інстанції невірно встановив обставини, які мали місце 27.09.2022 року.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст..ст.245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини. Так, відносно ОСОБА_1 складений протокол про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді судової справи суд не перевірив усі фактичні обставини і не надав належної правової оцінки наявним доказам.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення, в якості доказів, додано цифровий носій інформації (диск), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння; висновок щодо результатів огляду водія транспортного засобу з метою виявлення, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звіт-аналіз № 1317.

Також слід зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення. Крім того, в протоколі є запис, що ОСОБА_1 від підпису відмовився.

Відповідно до п.п. 2,4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В даному випадку подія фіксувалась на бодікамеру поліцейського.

Відеозапис долучений в якості доказу складається з 7 частин. З відеозапису явних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не вбачається, але вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, ,чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що бачив тільки силует ОСОБА_1 , отже ознак сп`яніння не помітив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який забирав автомобіль ОСОБА_1 , пояснив, що ОСОБА_1 був тверезим.

Пунктами 2, 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що зніжують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 1 розділу II вказаної Інструкції встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ Держспоживстандартом.

Таким чином, встановлено, що працівниками поліції без встановлення передбачених Інструкцією ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, вказані обставини підтверджені і даними КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» відповідно до яких у ОСОБА_1 станом на 01 год. 30 хв. 28.09.2022 року, концентрація етанолу в крові становить 0,004 %.

Також, на відеозапису відсутнє роз`яснення ОСОБА_1 положень ст..63 Конституції України та ст..268 КУпАП.

Окрім іншого слід зауважити на відсутності в матеріалах справи направлення на огляд, що суперечить п.п. 8, 12 розділу 2 зазначеної вище Інструкції.

Разом із тим, відсутність на відео явних ознак сп`яніння, відсутність в матеріалах справи направлення на огляд в своїй сукупності ставлять під сумнів законність вимоги поліцейського про проведення такого огляду за даних конкретних обставин і, відповідно, наявність складу інкримінованого правопорушення.

Суд зазначив, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря - нарколога, що підтверджується висновком №1399 від 27.09.2022 року.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, за диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП окремий склад адміністративного правопорушення утворює відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

В свою чергу вираз «пройти в установленому порядку медичний огляд» означає, що такий огляд повинен бути проведений у порядку, із застосуванням спеціальних технічних засобів та процедур, що визначені відповідними нормативно-правовими актами. Тобто вказані норми є бланкетними.

Згідно ч. 3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таке ж положення закріплено в п.7 Інструкції №1452/735.

В той же час, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейський, вказує, що ОСОБА_1 «від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря - нарколога, що підтверджується висновком №1399 від 27.09.2022 року».

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 було направлено для проведення огляду в КІШ «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги», тобто до відповідного закладу охорони здоров`я.

В свою чергу, законодавець не надав права та не визначив «Лікарів-наркологів», як окремих самостійних суб`єктів, яким надано право такий огляд проводити, та видавати відповідні висновки, а тому вказівка в протоколі на те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння «у лікаря-нарколога» не відповідає суті та обставинам інкримінованого правопорушення.

Огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лікарем із проведенням досліджень вимірювальною технікою, яка має сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку. Водій має право на ознайомлення з цими документами та огляд може проводитися лише при їх наявності. І лише після цього можна проводити лабораторні дослідження.

Між тим, як вбачається із відеозапису вказані документи лікарем, з огляду на позицію ОСОБА_1 про відмову саме від огляду на технічний пристрій «Драгер», надані не були.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що наявними доказами неможливо довести той факт, що в діях ОСОБА_1 є об`єктивна сторона інкримінованого порушення, оскільки працівниками поліції не було надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводити винуватість останнього.

Відповідно дост. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права (правовладдя).

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з людських прав в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з людських прав у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, недотримання вказаних вимог закону призвело до прийняття щодо ОСОБА_1 рішення, яке не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Вікторія СМІРНОВА