Номер провадження: 33/813/469/23
Номер справи місцевого суду: 523/656/23
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Воронцова Л. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Воронцова Л.П.,

за участю: секретаря судового засідання Кузьміч Г.Р.,

захисника Ставроста Р.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Ставроста Романа Юрійовича, який діє від імені ОСОБА_1 , на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Оскаржуваною постановою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн. в дохід держави, а саме за те, що ОСОБА_1 24 грудня 2022 року о 22 год. 30 хв. керував транспортним засобом марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Вапняна, буд.34, в м.Одесі, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із наведеною постановою, адвокат Ставрост Р.Ю., який діє від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що:

- наявний у матеріалах справи відеозапис нагрудної камери поліцейського не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі;

- працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 55,56,59,53 КУ та ст.268 КУпАП.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника Ставроста Р.Ю., апеляційний суд, погоджуючись із доводами апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приходячи до висновку про вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції виходив з наступних доказів: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 089743 від 24 грудня 2022 року, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських № 471188,471822,475881, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 24 грудня 2022 року за участю ОСОБА_1 , та з яких на 01 год. 07 хв. 38 с. вбачається, що на вимогу працівників поліції надати відповідь на запитання «чи згодний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння», ОСОБА_1 уникав відповіді.

Втім, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд не погоджується з тим, що вищенаведені докази є такими, що узгоджуються між собою та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, положеннями ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дійсно, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, положеннями ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Втім, на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських № 471188,471822,475881, наявних у матеріалах справи, відсутній момент зупинки транспортного засобу марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а жодних інших відеозаписів, які б містили інформацію, підтверджуючу факт перебування ОСОБА_2 за кермом транспортного засобу на момент його зупинки, матеріали справи не містять.

З досліджених відеозаписів апеляційним судом встановлено, що 24 грудня 2022 року близько 22 год. 30 хв. біля будинку №34 по вул. Вапняна у м. Одесі, де проживає ОСОБА_1 , підійшовши до припаркованого автомобілю, працівники поліції спілкуються із ОСОБА_1 , наполягаючи на факті керування останнім автомобілем біля якого відбувалась розмова. Так, працівники поліції наполягали на тому, що спостерігали факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, що зафіксовано на їх бодікамерах, ОСОБА_2 , у свою чергу, відповідні зауваження поліцейських послідовно заперечував протягом усього зафіксованого на записах спілкування.

Обставини, на які посилались поліцейські під час спілкування із ОСОБА_2 , щодо обставин його зупинки, на відеозаписах, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 089743 відсутні. Окрім того, апеляційний суд зауважує, що на наявних у матеріалах справи відеозаписах ОСОБА_1 стоїть біля автомобіля, жодних взаємодій із яким не здійснює та власником якого, як було у подальшому встановлено працівниками поліції, не є.

Інших об`єктивних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять.

Зважаючи на те, що матеріали справи не містять достатніх доказів того, що ОСОБА_2 на момент зупинки автомобіля перебував у статусі особи, яка згідно п. 2.5 ПДР України зобов`язана на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, незалежно від наявності відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, він як особа, достатніх доказів факту керування якою транспортним засобом матеріали справи не містять, не є суб`єктом адміністративного правопорушення.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 року у справі N 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ради України з прав людини зазначив, що "одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями" (абз. 3 п. п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 року N 5-рп/2005 той же Суд вказав, що "із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі" (абз. 2 п. п. 5.4 п. 5).

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення для дооформлення на стадії апеляційного розгляду, а тому вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу адвоката Ставроста Романа Юрійовича, який діє від імені ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Л.П.Воронцова