Номер провадження: 33/813/208/23 Головуючий у 1-й інстанції: Панчишин А.Ю.
Єдиний унікальний номер судової справи: 494/1628/22 Доповідач Базіль Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Базіль Л.В., секретар - Куріньова Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Березівського районного суду Одеської області від 14 грудня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення.

Постановою судді Березівського районного суду Одеської області від 14 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Судом першої інстнації установлено, що ОСОБА_1 01.12.2022 року в м. Березівка по вул.Перемоги, керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo»

д.н.з. НОМЕР_1 , під час обгону через пішохідний перехід не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попутно та повертав ліворуч, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1,14.6 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, у якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обгрунтування доводів та вимог апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції, ОСОБА_1 покликається на те, що його безпідставно визнано винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), оскільки вимог правил дорожнього руху, зазначених у протоколі він не порушував, рухався на технічно справному транспортному засобі, швидко зреагував на дорожню обстановку, вживав заходи, а саме зменшив швидкість руху, прийняв ліворуч, майже виїхав на узбіччя, намагаючись уникнути зіткнення, що запобігло більш тяжким наслідкам.

Зазначає про те, що 01.12.2022 року приблизно 08.50 год. він рухався по головній дорозі по вул. Перемоги, м. Березівка, Одеської області, в той час як несподівано для нього, з другорядної дороги, не врахувавши дорожньої обстановки, просто перед автомобілем на якому він рухався, не пропустивши його, виїхала водій ОСОБА_2 на автомобілі ВАЗ2110, внаслідок чого спричинила ДТП в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження, тим самим порушила вимоги п.2.3б, 10.4 ПДР.

За вказаних обставин, він був змушений вживати заходів щодо недопущення зіткнення автомобілів, прийняв вліво, намагаючись уникнути ДТП, однак ОСОБА_2 продовжуючи рух транспортного засобу з порушенням правил дорожнього руху, різко повернула вліво, повертаючи у напрямку сміттєвих баків, не впевнившись у правильності і безпеці власного маневру, спричинила ДТП. У той час, ОСОБА_1 намагався уникнути зіткнення та виїхав майже на узбіччя дороги, однак цей маневр не допоміг уникнути дорожньо транспортної пригоди.

Відтак, на думку апелянта, винуватою у вчиненні ДТП є саме водій автомобіля ВАЗ - ОСОБА_2 , стосовно якої правоохоронцями також було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№006845, під час складання якого ОСОБА_2 надала пояснення по суті правопорушення, визнала вину та була згодна з порушенням правил дорожнього руху, вказаними у протоколі.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього складено з порушеннями, оскільки уповноваженою службовою особою усупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не встановлено та не зазначено коли виникла небезпека для руху автомобілів і коли повинен був діяти ОСОБА_1 . Також усупереч вимогам зазначеної статті, у протоколі не зазначено свідків даної пригоди.

Позиція учасників справи, висловлена ними в ході апеляційного перегляду справи.

Особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, шляхом передачі телефонограми, яку вони особисто прийняли, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не направляли.

Відповідно до абз. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на наведене, та зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та потерпілої, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позиція апеляційного суду.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції вимоги указаних приписів закону дотримався у повному обсязі, а висновки суду ґрунтуються на повному та всебічному з`ясуванню усіх істотних обставин справи.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що у відповідності до положень

ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Ретельний аналіз доводів апеляційної скарги дає підстави дійти висновку, що ОСОБА_1 не оспорює фактичні обставини, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а також відомості, які занесені до схеми ДТП.

Предметом апеляційного перегляду є перевірка доводів апелянта щодо відсутності у його діях ознак порушень вимог ПДР, за пунктами, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення, винуватості у скоєнні ДТП іншого водія - ОСОБА_2 , а також невідповідність змісту протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує наступне.

Згідно приписів ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Із викладеного слідує, що диспозиція указаної норми статті ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, указана норма за своєю властивістю є бланкетною, тобто з метою її застосування та врегулювання суспільних відносин, виникає необхідність звернення до нормативно-правових актів, які детально регламентують зазначені правила.

Так, обов`язки водіїв та пішоходів, а також технічні вимоги до транспортних засобів регулюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (з подальшими змінами та доповненнями) далі Правила.

За п.1.3 вказаних Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.1.4).

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3 б).

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1).

Обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом (п.14.6 в).

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних засобів, що мають функції фотозйомки, а також іншими документами.

Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, в основу висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції поклав відомості зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 , фотознімках з місця події. Суд також надав правову оцінку письмовим поясненням ОСОБА_1 , та

ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу рішення протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №170143 від 01.12.2022 року, з якого слідує, що 01.12.2022 року о 08.50 год. в м. Березівка, вул. Перемоги, ОСОБА_1 водій автомобіля «Chevrolet Aveo»

д.н.з. НОМЕР_1 , під час обгону через пішохідний перехід не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_2 який рухався попутно та повертав ліворуч, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3 б, 12.1, 14.6 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ст. 124 КупАП.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 особисто під підпис роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції, ст. 268 КУпАП, реалізовуючи які він надав письмові пояснення на окремому аркуші, які долучені до матеріалів провадження.

Зауважень чи заперечень, як щодо факту складання самого протоколу, так і його змісту ОСОБА_1 не вносив.

Протокол без будь-яких зауважень підписаний також потерпілою, ОСОБА_2 , а також особою, яка його склала.

За викладених обставин апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КупАП.

Не встановленням та не зазначення у протоколі обставин про те коли виникла небезпека для руху автомобіля і коли ОСОБА_1 повинен був діяти, не віднесені законодавцем до тієї категорії загальнообов`язкових відомостей, які імперативно мають бути відображені у протоколі. А тому їх не внесення не утворює правових передумов для визнання протоколу недопустимим доказом, чи констатування фактів порушення поліцейськими вимог закону, під час складення цього документа, зокрема неповноти його змісту.

Зі змісту зазначеного протоколу вбачається, що відомості про свідків до протоколу не вносилися.

Поряд з цим, до матеріалів провадження долучені письмові пояснення ОСОБА_3 , який у момент ДТП знаходився у салоні автомобіля «Chevrolet Aveo».

Зазначені письмові пояснення були досліджені судом першої інстанції та їм надана належна правова (юридична) оцінка.

Судом першої інстанції було підставно взято до уваги схему місця ДТП від 01.12.2022 року, яка без зауважень та заперечень підписана в тому числі і ОСОБА_1 , як одним із учасників ДТП.

На стадії апеляційного перегляду справи, будь-яких аргументів на обґрунтування невідповідності змісту схеми ДТП фактичним обставинам справи, апелянт не наводить. Належність, допустимість та достовірність зазначеного документа, як джерела доказів, апелянт не оспорює та під сумнів не ставить, не знаходить таких підстав і суд апеляційної інстанції.

Зі схеми місця ДТП вбачається, що місцем ДТП є ділянка дорожного полотна головної дороги по вул. Перемоги, по якій в попутному напрямку рухалися автомобілі сторін. Проїжджа частина вул. Перемоги має по одній смузі руху в кожному напрямку. Також на схемі зафіксовано наяність дорожніх знаків 5.38.1 "Пішохідний перехід", а також дорожня розмітка - "пішохідний перехід". На схемі також відображено наявність дорожнього полотна, яка надає можливість руху транспортних засобів ліворуч, якщо здійснювати рух у напрямку, в якому здійснювали рух транспортні засоби сторін.

З графічного зображення обставин ДТП, також слідує, що у напрямку руху сторін, дорожня розмітка дорожнього полотна є суцільною, втім, перед самим лише пішохідним переходом (у напрямку руху сторін), наявна переривчаста дорожня розмітка, пов`язана із наявністю на місцевості перехрестя та другорядної дороги, відразу після пішохідного переходу знову має місце суцільна розмітка та після неї наявна переривчаста, зумовлена наявністю перехрестя (т-образного) з можливістю руху тільки ліворуч (за напрямком руху сторін).

Безпосереднім місцем зіткнення транспортних засобів є ділянка дорожнього полотна зустрічної частини дороги, відносно тієї, по якій рухалися сторони, що відображено під номером 4 на схемі.

Зворотна сторона аркушу схеми, містить відомості щодо характеру та локалізації пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП, зокрема автомобіль під керування потерпілої ОСОБА_2 зазнав таких пошкоджень: зламаний передній бампер, деформоване переднє ліве крило, деформоване лівий підкрилок передній, зламаний бампер, розбитий лівий передній показчик повороту. Транспортний засіб водія ОСОБА_1 зазнав наступних пошкоджень: деформація переднього правого: крило, передніх і задніх дверей, заднього правого крила.

Зафіксовані механічні ушкодження транспортних засобів відповідають фотографіям автомобілів, здійснених після ДТП на місці події (а.с. 15-16).

Таким чином, характер та локалізація пошкоджень, які зафіксовані у схемі ДТП, підтверджують обставини події, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як слідує із письмових пояснення ОСОБА_1 , наданим ним поліцейському під час складання адміністративних матеріалів, він зазначив, що їхав по вул. Перемоги в цей час перед його машиною виїхав автомобіль ВАЗ (під керування ОСОБА_2 ), після чого він пішов на обгін за пішохідним переходом, тоді як у цей час перед його машиною, вона (тобто ОСОБА_2 ) увімкнула на автомобілі лівий покажчик повороту та почала повертати. Щоб уникнути ДТП, ОСОБА_1 пішов по узбіччю і все одно своєю правою стороною зачепив передній бампер автомобіля, а причепом вже загнув крило та проїхав далі. Пояснення підписані особисто ОСОБА_1 , засвідчені його підписом та підписом поліцейського Хромова В.В.(а.с. 10).

Потерпіла ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях зазначила, що вона рухалася по вул. Перемоги, де увімкнула лівий показчик повороту та хотіла повернути у напрямку смітника, в цей час під час повороту у дзеркалі заднього виду, побачила як її через пішохідний перехід та суцільну смугу на великій швидкості здійснює обгін, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який вдарив її машину в переднє ліве крило своєю боковою правою стороною та причепом після чого вона зупинилася, а ОСОБА_1 попереду неї (а.с. 8).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 (брата ОСОБА_1 ), який у момент ДТП знаходився у автомобілі під керуванням ОСОБА_1 вбачається, що коли ОСОБА_1 почав рух з метою обгону автомобілю ВАЗ, поза межами пішохідного переходу, та в цей час автомобілі зрівнялися між собою та

ОСОБА_2 почала маневр повороту та увімкнула показчик. Після чого його брат, щоб уникнути зіткнення почав брати узбіччя і все одне правою стороною свого автомобіля зачепив передній бампер, а причепом переднє крило автомобілю ВАЗ.

З пояснень водіїв та схеми ДТП вбачається, що зіткнення автомобілів виникло на полосі зустрічного руху під час виконання ОСОБА_2 повороту ліворуч.

При цьому, апеляційний суд аналізуючи зміст пояснень особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення зауважує, що згідно пояснень ОСОБА_1 , останній був достеменно обізнаний про намір водія ОСОБА_2 , здійснити маневр власним автомобілем ліворуч, оскільки заздалегідь, до початку обгону автомобіля ВАЗ, бачив увімкнутий на ньому показчик повотороту ліворуч та початок руху автомобіля ВАЗ на зустрічну смугу дорожнього руху, а тому не мав вчиняти дій, спрямованих на початок руху власного транспортного засобу, спрямованих на здійснення обгону автомобіля під керування ОСОБА_2 .

З огляду на викладене безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо дотримання ОСОБА_1 п.12.1 Правил дорожнього руху.

Твердження скаржника на стадії апеляційного перегляду справи про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , раптово для нього, просто перед автомобілем на якому він рухався, виїхав на дорожнє полотно носять сумнівний характер, оскільки будь-якими доказами не підтверджуються, та суперечать першочерговим письмовим поясненням самого ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , які надані ними поліцейському під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому версія подій, викладена скаржником в апеляційній скарзі суттєво різниться з першочерговими поясненнями учасників справи, відтак її не можна визнати достовірною, послідовною та такою, що б узгоджувалася з іншими відомостями, наявними у матеріалах справи.

Слід зауважити, що версія перебігу подій, викладена скаржником в апеляційній скарзі спростовується даними, зафіксованими у схемі ДТП, фотографіями з місця події, які містять інформацію щодо характеру, локалізації пошкоджень автомобілів, місце зіткнення та розташування транспортних засобів, після ДТП, які лише підтверджують, що зіткнення виникло унаслідок виконання ОСОБА_1 маневру обгону транспортного засобу, який рухався попереду нього та виконував маневр ліворуч.

У відповідності до положень п.1.4 ПДР, виконуючи поворот ліворуч, ОСОБА_2 мала право розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху будуть неухильно дотримуватися правил дорожнього руху.

З огляду на ту обставину, що предметом судового розгляду, та перегляду справи в апеляційному порядку є відповідність дій ОСОБА_1 вимогам ПДР, то оцінка правомірності дій ОСОБА_2 у даному випадку апеляційним судом не здійснюється, оскільки розгляд справи здійснюється згідно засад законності у межах протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 .

Водночас, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, зважаючи на посилання в апеляційній скарзі та наявність у матеріалах справи копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №066845 від 01.12.2022 року, складеного стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП за фактом ДТП за участі транспортних засобів, під керування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , апеляційним судом установлено, що постановою Березівського районного суду Одеської області від 08 грудня 2022 року (єдиний унікальний номер судової справи 494/1626/22) провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

У цьому ж судовому рішення, яке набрало законної сили 19.12.2022 року, суд першої інстанції констатував, що водій ОСОБА_2 перед здійсненням повороту ліворуч увімкнула лівий покажчик повороту, переконалась в безпечності маневру та здійснила виїзд на смугу зустрічного руху, перетнувши переривчасту лінію, при цьому переконалась у відсутності транспортних засобів, що їхали зустрічною смугою.

Таким чином, твердження апеляційної скарги щодо винуватості у скоєнні ДТП іншого учасника дорожнього руху, а саме ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає безпідставними.

За результатами апеляційного розгляду справи, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду, прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам та не спростовуються доводами апеляційної скарги, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Березівського районного суду Одеської області від 14 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Л.В. Базіль