Справа №498/360/23
Провадження по справі№3/498/286/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року Суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області - Чернецька Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, підприємця, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 814576 від 24.02.2023 року, 19 лютого 2023 року біля 13:00 год. в АДРЕСА_2 в магазині ФОП « ОСОБА_1 », ОСОБА_1 здійснила прожаж пляшки пива « Чайка`ємкістю 2 л. за ціною 70 грн. без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльност, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд провадження по справі № 498/360/23 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, щоза змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 814576 від 24.02.2023 року, 19.02.2023 року біля 13 год. 00 хв., в АДРЕСА_2 в магазині ФОП « ОСОБА_1 », ОСОБА_1 здійснила продаж пляшки пива марки «Чайка» ємкістю 2л., за ціною 70 гривень без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КУпАП. 24.02.2023 року вона прийшла в приміщення магазину, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , прибратися, і в цей час до приміщення зайшли працівники поліції і повідомили їй, що вона 19.02.2023 року біля 13:00 годин в магазині розташованому за адресою АДРЕСА_2 , здійснила продаж алкогольного напою пиво марки «Чайка» в кількості одна пляшка об`ємом 2л., за 70 гривень, неповнолітньому ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Працівники поліції повідомили їй, що вона здійснила продаж пива без відповідного дозволу, тобто в неї відсутня ліцензія і вона займається підприємницькою діяльністю без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КУпАП. Вона повідомила працівникам поліції, що ніякого пива не продавала, а тим паче неповнолітньому ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ФОП « ОСОБА_3 » вона припинила ще в 2006 році, але працівники поліції не зважали на її пояснення, почали погрожувати і вимагати, що б вона зізналася в продажі неповнолітньому ОСОБА_4 пива. Через деякий час вона не витримали погроз з боку працівників поліції підписала якісь папери, які давали їй на підпис працівники поліції. Права (передбачені Конституцією України та КУпАП), перед складанням протоколу по ст.164 ч.1 КУпАП, поліцейські їй не роз`яснювали, а в протоколі вона написала, що згодна, вину визнаю. Але, у графі протоколу про роз`яснення прав, передбаченних ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, її підпис відсутний. Підпис є тільки у графі про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи та притягнення до адміністративної відповідальності. Фактично, у матеріалах справи відсутні будь-яки докази, що перед складанням адміністративного протоколу по ст.156 ч.2 КУпАП, їй в усній або у письмовий формі, були роз`яснені права передбачені ст.55, 56, 59, 63, Конституції України та ст.268 КУпАП, у тому числі право на адвокатську допомогу, що є грубим порушенням її конституційних прав та права на захист. Згідно диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не наведено норм закону, що регулюють зайняття господарською діяльністю, які вона порушила. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. На підставі викладеного, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення. Оскільки норма ч. 1 ст. 164 КУпАП є бланкетною нормою, в протоколі повинно бути зазначено, що особа займалася господарською діяльністю без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, чи вчиняла провадження господарської діяльності без одержання іншого документа дозвільного характеру, тобто повинно бути зазначено назву документа та посилання на спеціальний закон - спеціальну норму статті закону, якщо одержання такого документа передбачено законом. Будь-яких належних та допустимих доказів того, що вона є суб`єктом господарювання, систематично здійснюю господарську діяльність, що є однією з основних ознак господарської діяльності, та яка потребує документів дозвільного характеру, та будь-яких інших доказів на підтвердження моєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано не було, а навпаки нею долучено до клопотання роздруківку витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.04.2023 року ФОП ОСОБА_1 ідентифікаційний код: НОМЕР_1 від 28.02.2006 року знаходиться в статусі: припинено, а отже вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, що також вказує на дефект складу правопорушення.Також хочу зазначити, що у ч. 3 ст. 62 Конституції України закріплено основний принцип допустимості доказів, який полягає у тому, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. Всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до ст. 62 Конституції України, трактуються на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Отже, вона вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, так як доказів, того, що вона здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання, суду не надано, а навпаки наявна інформація, що вона від 28.02.2006 року припинили свою господарську діяльність, як суб`єкт господарювання, є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП у відповідності до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, згідно диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не наведено норм закону, що регулюють зайняття господарською діяльністю, які порушила ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

На підставі викладеного, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення.

Оскільки норма ч. 1 ст. 164 КУпАП є бланкетною нормою, в протоколі повинно бути зазначено, що особа займалася господарською діяльністю без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, чи вчиняла провадження господарської діяльності без одержання іншого документа дозвільного характеру, тобто повинно бути зазначено назву документа та посилання на спеціальний закон - спеціальну норму статті закону, якщо одержання такого документа передбачено законом.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, систематично здійснює господарську діяльність, що є однією з основних ознак господарської діяльності, та яка потребує документів дозвільного характеру, та будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано не було.

Навпаки, з письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона припинила ФОП « ОСОБА_3 » ще в 2006 році, тобто у розумінні наведених норм не є суб`єктом господарювання.

Необхідно зазначити, що у ч. 3 ст. 62 Конституції України закріплено основний принцип допустимості доказів, який полягає у тому, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.

Всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до ст. 62 Конституції України, трактуються на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Доказів, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, суду не надано, що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП у відповідності до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 164, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя Н.С. Чернецька