Справа № 342/17/23
Провадження № 3/342/41/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Андріюк І.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка отримана від відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 , який не працює,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 29.12.2022 року об 11.42 год по вул.Крушельницького у м.Городенка Городенківської територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» 6810.

У судовому засіданні 17.01.2023 ОСОБА_1 , який отримав пам`ятку про права згідно ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, просив розгляд справи відкласти для залучення адвоката.

У судове засідання 16.02.2023 ОСОБА_1 не з`явився.

21.02.2023 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття адміністративного провадження щодо нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення та розглянути справу без його участі.

У клопотанні вказав, що у протоколі про адміністративне правопорушення, серія ДПР 18 №459627 від 29.12.2022 в порушення вимог п.10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не зазначено результати огляду. З матеріалів справи вбачається, що вимірювання вмісту алкоголю у крові здійснювалося приладом із простроченою повіркою, а тому отримані результати викликають сумнів у їх достовірності. Роздруківка приладу не може бути доказом винуватості особи. Чітких даних про газоаналізатор, на якому проведено 25.12.2022 тест, у справі немає, тому неможливо достовірно з`ясувати, яким саме алкотестером проводився тест та його останнє калібрування. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 та становить 1 (один) рік. Відповідно до інструкції з експлуатації приладу для контролю на алкоголь повітря, що видихається, «Drager Alcotest 6810», інтервал технічного обслуговування кожні шість місяців: повірка калібровки.

Оскільки неможливо встановити достовірну дату проведення обов`язкової калі бровки та повірки алкотестера, неможливо прийняти результат тесту на такому газоаналізаторі за достовірний.

Крім цього, з відеозапису вбачається, що працівник поліції, пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, не поінформував останнього щодо марки алкотестера, пригідність його до роботи, термін калібровки. З доданого до справи свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/11947, яким за результатом перевірки у ДП «Укрметртестстандарт» встановлено, що прилад Drager відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, проте свідоцтво чинне до 21.12.2022, тобто на час складання протоколу використовувався прилад з простроченим терміном повірки, та результати такого огляду не можуть бути визнані допустимими доказами перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. Зауважено, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу право суття, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У судове засідання 15.03.2023 ОСОБА_1 не з`явився.

Враховуючи клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, беручи до уваги, що положення ст.268 КУпАП, які не встановлюють обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Отже, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів зміцнення законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Надані суду матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, містять:

протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 459627 від 29.12.2022;

рапорт інспектора СРПП відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП у Івано-Франківській області від 29.12.2022;

акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (Alcotest 6810 Drager 6810), де зафіксовано його результат: проба позитивна 1,41 проміле;

роздруківка приладу Драгер;

копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/11947 від 21.12.2021;

диск з відеозаписом з цифрової нагрудної відеокамери (без номера) CammPro 1826R2;

характеристику, складену на ОСОБА_1 , Городенківською міською радою;

копію посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 ;

копію постанови про накладення адміністративного стягнення, серія БАД №701747.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 459627 від 29.12.2022 ОСОБА_1 29.12.2022 року об 11.42 год по вул.Крушельницького у м.Городенка Городенківської територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із

застосуванням приладу «Драгер» 6810.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою - поліцейським СРПП ВП№2 (м.Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із заповненням реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, та підписаний ним та ОСОБА_1 .

Згідно протоколу ОСОБА_1 видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом DT №269624. Також автомобіль марки ВАЗ 21114, д.н.з. НОМЕР_1 передано під керування ОСОБА_2 .

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9 а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства № 77 від 22 січня 2020 року) затверджені Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями.

Згідно з даними, зазначеними у вказаному документі, міжповірочний інтервал вимірювачів алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить 1 рік.

Окрім того, пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, що перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.

Згідно сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу Drager Alcotest 6820 становить один рік.

Відповідно до даних роздруківки чеку за результатами проведеного огляду калібрування алкотестера, який застосовувався під час огляду ОСОБА_1 , проведено 20.12.2022 року, проте до матеріалів справи працівником поліції також додано копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/11947 від 21.12.2021, де зазначено, що свідоцтво чинне до 21.12.2022.

Разом з тим, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , наслідком проведення якого стало складення протоколу про адміністративне правопорушення, мав місце 29 грудня 2022 року, тобто, з пропуском річного строку з часу повірки законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, термін якої сплинув 21.12.2022.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, зокрема встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Такий висновок зробив Верховний Суд у справі №216/5226/16-а від 18.07.2019.

Частиною 2 ст.251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч.3 ст.62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Суд не може за умови наявності певної неповноти чи суперечностей, взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, оскільки зазначене становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Отже, враховуючи наведене, а також те, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджується належними та допустимими доказами по справі, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, тому судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 40-1, ч.1 ст.130, ст. ст. 221, 247-249, 283-285, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Андріюк І. Г.