Справа № 557/1230/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Тишкун П.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №205853 від 17.09.2022 року, 17.09.2022 року о 10 год. 45 хв. на а/д М-06 Київ-Чоп 308 км, поблизу с. Бабин Гощанського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI A4», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest №6810» у присутності двох свідків. Результат огляду 1,49%, що підтверджується тестом №5588 від 17.09.2022 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «а» п 2.9 Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи присутнім в судовому засіданні 08.11.2022 року та належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи 10.01.2022 року, у судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07 липня 1989 року).

З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним щодо складання відносно нього 17.09.2022 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про призначене судове засідання з розгляду такого протоколу, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмові заперечення проти протоколу, при цьому зважаючи на те, що присутність такої особи в розумінні ч. 2 ст. 268 КУпАП не є обов`язковою, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №205853 вбачається, що 17.09.2022 року о 10 год. 45 хв. на а/д М-06 Київ-Чоп 308 км, поблизу с. Бабин Гощанського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «AUDI A4», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest №6810» у присутності двох свідків. Результат огляду 1,49%, що підтверджується тестом №5588 від 17.09.2022 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «а» п 2.9 Правил дорожнього руху

Відповідно до п.п. «а» п 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст.256, детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, у даному випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до положень ст.255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог ст.256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП.

Сам протокол про адміністративне правопорушення серії БД №205853 від 17.09.2022 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.

Викладені уповноваженою особою у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 обставини про керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і відповідно у порушенні підпункту «а» п 2.9 Правил дорожнього руху та вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП повністю і об`єктивно доведена іншими зібраними по справі доказами, а саме тестом №5588 від 17.09.2022 року, проведеного за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest №6810», результат огляду 1,49% ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 17.09.2022 року, у якому зазначено результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння 1,49 проміле і з яким він погодився та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КП РОЦКПЗН від 17.09.2022 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17.09.2022 року,, у присутності яких поліцейським було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння та зафіксовано результат такого огляду; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №5903594 від 17.09.2022 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП; зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення про відсторонення водія від керування транспортним засобом від 17.099.2022 року; довідкою до протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , а також відеозаписом події з нагрудної камери поліцейського.

Результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager №6810 1,49 ‰ вказують на перебування його, під час керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння та є порушенням підпункту «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України.

Суддя зазначає, що ОСОБА_1 не заперечував проти проведення поліцейськими його огляду на стан алкогольного сп`яніння з допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager №6810». Після ознайомлення з результатами тестів своєї незгоди з ним не висловлював, що зафіксовано в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 17.09.2022 року, а також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Вказані обставини переконують суддю в тому, що ОСОБА_1 фактично погодився з добутим поліцейським результатом огляду, та погодився з встановленим фактами порушення ним Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд враховує, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, та приходить до висновку про застосування стягнення в межах санкції цієї статті, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, та є достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі наведеного ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість ) гривень 80 коп. на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Тишкун П.В.