Справа № 541/411/23
Номер провадження3/541/211/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Шатілова Л.Г.. розглянувши матеріали які надійшли від Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерств юстиції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.В.Сорочинці Миргородського району, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , місце роботи не встановлено, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

13.02.2023 до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерств юстиції надійшов адміністративний матеріал відносно громадянина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Адміністративне правопорушення вчинене за наступних обставин:

ОСОБА_1 за місцем свого проживання АДРЕСА_1 не сплачує належним чином аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно виконавчого листа №526/1965/17 виданого 13.10.2017 Гадяцьким районним судом Полтавської області, що призвело до виникнення заборгованості станом на 01.01.2023 в сумі 143805,17 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання. Розмір заборгованості з часу набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», становить 143805,17 грн.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.183-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 на виклик суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся усіма можливими способами, в даному випадку шляхом розміщення об`яви на сайті Судова влада України. Судова повістка на 23.02.2023 року повернулася з відміткою «адресат відмовився», повторно направлена судова повістка про виклик в судове засідання 06.02.2023 не вручена у зв`язку з відсутністю адресата. Суд не повідомляв особу, що притягається до адміністративної відповідальності за допомогою смс повідомлення, телефон зазначений в матеріалах справи не обслуговується. Причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Тому враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, жодних клопотань чи заяв про відкладення слухання справи до суду не надходило, вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

При цьому суддею зауважується, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.

За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП, суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи прийшов до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №1 від 25.01.2023 року, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 , копією виконавчого листа від 13.10.2017 року, копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.07.2018 року ВП №56820107 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_5 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпеку, особу правопорушника та ступінь його вини, майновий стан, стан здоров`я, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При цьому суддя також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (Baklanov v. Russia, заява №68443/01, рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (Frizen v. Russia, заява №58254/00 рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (Ismayilov v. Russia, заява №30352/03, п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Суд на підставі досліджених доказів, враховуючи особу ОСОБА_5 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності, приходить до висновку про можливість застосування щодо особи адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.183-1 КУпАП, у виді виконання суспільно корисних робіт, визначивши його розмір ближче до нижчої межі санкції на строк 120 годин, що сприятиме в подальшому вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.7, 17, 23,183-1,245,248,251, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.1831 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) судового збору на рахунок отримувача: UA 9089 9998 0313 1112 5600 0026 001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду Л. Г. Шатілова