ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3576/22 Номер провадження 33/814/683/23Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю секретаря судового засідання Гринь А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2022 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 496 гривень 20 копійок судового збору на користь держави.

За постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 07 серпня 2022 року о 19 годині 15 хвилин по вул. Рукавецькій, 41 у смт Високий Харківського р-ну Харківської обл. у порушення вимог п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом «ВАЗ-21099», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови) та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2022 року та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що місцевий суд не врахував те, що: він ( ОСОБА_1 ) був необгрунтовано зупинений поліцією, не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та в протоколі про адміністративне правопорушення висловив незгоду з підозрами поліцейського; працівниками поліції порушено процедуру огляду водія на стан сп`яніння з огляду на те, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти відповідний огляд із застосуванням спеціального технічного засобу та в закладі охороні здоров`я, а тому такий огляд недійсний; у матеріалах справи відсутнє направлення апелянта для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що спростовує факт наявності вимоги поліції з приводу проходження огляду в закладі охорони здоров`я; ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом; сформульована в протоколі суть правопорушення, вчинення якого ставиться у вину апелянту, в порушення приписів ст.256 КУпАП є незрозумілою, нечіткою й, таким чином, порушує право на захист ОСОБА_1 ; посилання в протоколі на п.2.5 ПДР України є безпідставним, оскільки названим положенням передбачено відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника міліції, в той час як протокол складено поліцейським. Водночас ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої правил підсудності, визначених ст.276 КУпАП, посилаючись на те, що справа щодо нього підлягала розгляду за місцем його проживання Дзержинським районним судом м. Харків.

До початку апеляційного розгляду адвокат Пелішенко О.В. направив до суду клопотання, в якому просить змінити оскаржувану постанову та не позбавляти ОСОБА_1 посвідчення водія.

Апелянт і його представник адвокат Пелішенко О.В., належним чином повідомлялись про місце, дату, час судового засідання апеляційної інстанції та до суду не з`явились, заявивши клопотання про здійснення розгляду справи за їх відсутності, що на підставі ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Суд апеляційної інстанції перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, щосудове рішення переглядається у межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У силу приписів п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмови як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за встановлених у оскаржуваній постанові обставин, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми доказами, та є обґрунтованим.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №034116 07 серпня 2022 року о 19 годині 15 хвилин ОСОБА_1 у порушення вимог п.2.5 ПДР України керував по вул. Рукавецькій, 41 у смт Високий Харківського р-ну Харківської обл. транспортним засобом «ВАЗ-21099», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода) та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. У протоколі апелянт зазначив, що випив 100 г горілки і не поїде в медичний заклад (а.с.1).

Факт керування ОСОБА_2 автомобілем «ВАЗ-21099», н.з. НОМЕР_1 , за встановлених місця, дати, часу не оспорюється й у апеляційній скарзі.

Разом з цим, наведені вище обставини протоколу повністю підтверджуються даними відеозапису від 07 серпня 2022 року, записаному на технічному носієві інформації, з яких установлено, що 07 серпня 2022 року о 19 годині 15 хвилин ОСОБА_1 по вул. Рукавецькій, 41 у смт Високий Харківського р-ну Харківської обл. керував транспортним засобом «ВАЗ-21099», н.з. НОМЕР_1 , і був зупинений поліцією. Сам апелянт підтвердив те, що виконував функції водія після вживання ним міцного алкогольною напою (горілки) та відповідно був із наявними ознаками алкогольного сп`яніння. Далі ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився від проходження згідно із установленим порядком огляду на стан алкогольного сп`яніння: на місці зупинки із використанням спеціального технічного засобу (приладу «Драгер»), який здійснюється поліцією, та в медичному закладі, посилаючись на відсутність необхідності здійснення вказаного огляду через вживання ним алкоголю (а.с.6).

Усупереч доводам апелянта до протоколу долучено також акт і направлення на огляд до закладу охорони здоров`я водія ОСОБА_1 , у яких зафіксовані аналогічні дані щодо відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» та в медичному закладі, що підтверджено змістом відеозапису (а.с.2-3).

Отже, зазначені вище докази безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і об`єктивних підстав не довіряти їм немає.

Водночас відсутність у матеріалах справи відомостей щодо зупинки та відсторонення апелянта від керуванням траснпортним засобом самі по собі не є достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем і його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто наявність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Аргументи апеляційної скарги, які зводяться до порушення процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 місцевим судом визнано винуватим і притягнуто до адміністративної відповідальності не за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння чи керування транспортним засобом у такому стані, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є іншою окремою формою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тим не менше, апеляційний суд зауважує, що аналогічні доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якщо їх оцінювати в контексті недотримання поліцейським процедури щодо висування вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння (в даному випадку алкогольного), також не знайшли свого підтвердження та спростовуються викладеними вище обставинами, зафіксованими відеозаписом.

Так само безпідставними є твердження ОСОБА_1 про невідповідність змісту протоколу вимогам закону та порушення через це його права на захист.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №034116 07 серпня 2022 року містить викладені у повному обсязі фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину, та наведена поліцейським фабула має усі його істотні ознаки даного правопорушення.

Протокол складено з дотриманням вимог ст.ст.254, 255 КУпАП, його зміст узгоджується з положеннями ст.256 КУпАП. Окрім того, зазначення ознак алкогольного сп`яніння в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного за фактом відмови особи від проведення огляду, передбачено п.6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, а тому доводи апелянта про протилежне позбавлені підстав. Порушення права на захист ОСОБА_1 через неконкретність суті правопорушення, що ставилось йому у вину, відсутні.

Доводи апелянта щодо помилкового посилання в протоколі на порушення ним п.2.5 ПДР України крізь призму органу, посадова особа якого висуває вимогу щодо проходження відповідного огляду, суд апеляційної інстанції вважає надуманими, так як приписами п.2.5 ПДР України унормовано, що водій повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, а не працівника міліції, про що йдеться в апеляційній скарзі.

Неспроможними є й доводи ОСОБА_1 з приводу порушення місцевим судом правил підсудності розгляду даної справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. При цьому, положеннями цієї статті КУпАП не передбачено альтернативної підсудності справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, на що помилково посилається апеллянт.

За ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Місце вчиненого апелянтом адміністративного правопорушення, пеедбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (вул. Рукавецька, 41 смт Високий Харківського р-ну Харківської обл.), знаходиться в межах територіальної юрисдикції Харківського районного суду Харківської області, територіальну підсудність справ якого 08 березня 2022 року за розпорядженням Голови Верховного Суду № 2/0/9-22 було змінено на Полтавський районний суд Полтавської області, враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану. Станом на момент складання протоколу та розгляду судом першої інстанції справи щодо ОСОБА_1 визначену на підставі ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підсудність справ Харківського районного суду Харківської області відновлено не було, через це оскаржувану постанову було прийнято з дотриманням положень ч.1 ст.276 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є водієм, що підтверджується копією посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 19 серпня 2016 року та довідкою СРПП ВП №3 Харківського РУП №1 ГУНП у Харківській області (а.с.4-5).

Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення за санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2022 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун