Справа № 606/2171/22
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2023 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б. розглянувши матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільської області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працює електриком «Агропродсервіс»

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участю ОСОБА_1 , захисник Бутрин С.В.,-

ВСТАНОВИВ:

18.11.2022 року о 22 год. 43 хв. водій ОСОБА_1 керував т.з. Toyota AVENSIS д.н.з. НОМЕР_1 на АД М-19 350 км. в с. Кровинка з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. В порушення вимог п. 2.5 ПДР України від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою Alcotest 6810 №ARBL-0894 (повірка дійсна до 19.07.2023 року) та їхати в медичний заклад водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, таким чином вчинив правопорушення, склад якого, передбачений ч.1ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав, вказав, що він не керував транспортним засобом. 18 листопада 2022 року близько 20.00 год. приїхав своїм автомобілем Тойота Авенсіс в смт. Микулинці, де перебував в компанії своїх друзів, вживав алкогольні напої. Десь о 22.15 год. знайомий хлопець по імені «Артур», який проживає в м. Теребовля, запропонував поїхати з ним додому. ОСОБА_1 погодився, щоб ОСОБА_2 сів за кермо, оскільки сам ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. На в`їзді в с. Кровинка авто під керуванням ОСОБА_2 занесло на зустрічну смугу руху, ліву частину автомобіля було пошкоджено від удару у відбійник. ОСОБА_2 зупинив авто, вийшовши з автомобіля, ОСОБА_1 оглянув пошкодження, висловив претензії ОСОБА_2 , на що він пообіцяв відремонтувати автомобіль. ОСОБА_2 кудись дзвонив, пішов в напрямку м. Теребовля та не повернувся. Коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_1 не сидів за кермом, пояснив, що автомобілем керував ОСОБА_2 . Вважає, що працівники поліції діяли не правомірно, оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відбулося із грубим порушенням законодавчих вимог, тому просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник Бутрин С.В. в судовому засіданні просить провадження по справі закрити у зв"язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП, зіславшись на наступні доводи. Так, захисник вказує, про те, що із досліджених відеозаписів не вбачається, що автомобіль рухався, навпаки перебуває на обочині в нерухомому стані, засипаний снігом. Відсутність доказів керування транспортним засобом вказує на відсутність адміністративного правопорушення, про що наголошено в п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року. Просив взяти до уваги ту обставину, що відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за порушення вимог п.2.9 а ПДР України забороняється керування транспортним засобом стані алкогольного сп`яніння, однак в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським зазначено порушення вимог п.2.5 ПДР України, які не мають відношення до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, за порушення вимог п.2.5 ПДР відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП не наступає. На підтвердження своєї позиції просив взяти до уваги судовому практику відображену у постановах Солом`янського районного суду м. Києва та Козівського районного суду Тернопільської області. Зазначав те, що в матеріалах справи є диск відеофіксації, однак відсутні відомості про технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис. Зважаючи на численні процесуальні порушення та невідповідність фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №079721 від 19.11.2022 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

-відеозаписом з нагрудної камери поліцейського НК -474455, який був оглянутий в судовому засіданні, з якого слідує, що до автомобіля чорного кольору Тойота Авенсіс підходить поліцейський, відкриває двері, за кермом сидять ОСОБА_3 , поліцейський звертається до останнього, як водія, вказує, що автомобіль має ознаки ДТП, просить надати документи. В подальшому поведінка ОСОБА_1 не відповідає обстановці, він вказує, що вийшов від сусіда, не керував автомобілем, пошкодження на автомобілі виникли давно, висловлюється нецензурною лайкою, викрикує на вулиці. Про жодного водія ОСОБА_2 , який був за кермом та пішов шукати евакуатор не повідомляє, тому суд вважає таку версію ОСОБА_1 як неспроможну, яка спростована даними відеозапису. Крім того, вказана версія не є правдоподібною, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 не зміг пояснити звідки він знає ОСОБА_2 , як його прізвище, де він проживає, чому довірив керування власним автомобілем невідомій особі. Поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 права та обов`язки, вимоги правил дорожнього руху, пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, на що ОСОБА_1 відмовляється, а також відмовляється їхати в медичний заклад. Поліцейський декілька разів тримає за рукав ОСОБА_1 та пояснює, що він знаходиться на проїзній частині, складні погодні умови, їдуть транспортні засоби, можуть здійснити наїзд, його поведінка не відповідає обстановці.

Суд критично сприймає, пояснення захисника проте, що оскільки на відео не зафіксовано факт керування та зупинки, не має допустимих доказів по справі, так як відеозапис є одним із доказів, які суд оцінює разом із іншими доказами. Так, до матеріалів справи долучено постанову БАВ № 218041 від 19.11.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, за те, що 18 листопада 2022 року о 22год.43 хв. на АД М-19 350 км в с. Кровинка Тернопільського району водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Тойота Авенсіс НОМЕР_1 не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб. Як слідує з постанови до неї додається відео НК-472629 та АР -7381. В судовому засіданні захисник вказав, що постанову було оскаржено ОСОБА_4 , однак, судом в задоволенні позову відмовлено, на дату розгляду справи - постанова чинна.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучені належні та допустимі докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

-направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до КНП Теребовлянська ЦМЛ від 18.11.2022 рок, з якого сліді дує,що у водія виявлені ознаки алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, огляд не проводився.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Суд не приймає твердження захисника про те, що за порушення п.2.5 ПДР не може бути притягнуто особу до адміністративної відповідальності, з огляду на наступне:

Процедура огляду водія на стан сп`яніння та направлення для проходження такого огляду визначена положеннями ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року (Далі Інструкція).

Так, відповідно до п. 2 розділу І Інструкції - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі -спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є окремим правопорушенням, що також слідує з положень п. 8 вищевказаного Порядку, та є підставою для складання відносно такого водія протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника на постанови судів першої інстанції, які долучені ним до клопотання суд не приймає до уваги, оскільки в них викладені інші обставини і, вони стосувалися закриття провадження по справі протокол у яких був складений за порушення п.2.9.а ПДР, а не п.2.5 ПДР, вказані постанови не мають преюдиційного значення для суду, а наведене в них практика не є релевантною для даної справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, з врахуванням вищезазначених обставин справи, характеру вчиненого правопорушення, особи винного та ступеня суспільної небезпеки, яке являється грубим порушенням ПДР, пошкодженню майна, пом`якшуючі обставини - судом не встановлені, дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави з позбавленням прав керування транспортними засобами.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості, невідворотності відповідальності та відповідатиме його меті.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі та порядку встановленому законом.

Керуючись ст. 33, 34, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Суддя І.Б. Марціцка