Провадження № 33/4808/57/23
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 29.11.2022 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 15 жовтня 2022 року о 15год. 00хв. по вул. Шпитальна, 5 в м. Івано-Франківськ керував транспортним засобом Мітсубісі Галант номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що про наявність зазначеної постанови суду він дізнався тільки 13.12.2022 року після ознайомлення з матеріалами справи. Разом з тим, знаючи про те, що щодо нього склалено адміністративний протокол, він 10.12.2022року звернувся з клопотанням до Івано-Франківського міського суду про ознайомлення з матеріалами справи так як до цього часу перебував на лікуванні у період з 16.10.2022 року по 10.12.2022 року і не міг брати участь в судових засіданнях та отримати оскаржувану постанову, яка, як вбачається з матеріалів справи, взагалі мені не направлялась на фактичну адресу його проживання по АДРЕСА_1 і 14.12.2022 року, на наступний після ознайомлення з матеріалами справи день, ним була подана апеляційна скарга, яка була постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22.12.2022 року повернута у зв?язку з відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Оскаржувана постанова винесена без його присутності, про її наявність він дізнався тільки 13.12.2022 року після ознайомлення з матеріалами справи. Ця обставина позбавила його можливості подати апеляційну скаргу у строки передбачені КУпАП, а тому вважає строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин. На думку апелянта висновки суду першої інстанції щодо наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП є безпідставними та не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що протокол складено за відсутності захисника, що свідчить про обмеження можливості скориститися послугами адвоката, ставить під сумнів відеозапис події, через фрагментарність, неспівпадіння часу зйомки з часом на відео, даних про відсторонення від керування транспортним засобом в матеріалах справи немає, у протоколі не зазначено номер приладу Драгер, за допомогою якого було встановлено факт сп`яніння, даних про пропонування ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі немає., сертифікату чи свідоцтва повірки приладу Драгер також немає. Апелянт стверджує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Також вказує, що при складанні протоколу йому не було забезпечено право на адвоката. Тому недотримання процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння є істотним порушенням норм складання протоколу, що є істотним процесуальним порушенням і ставить під сумнів доведеність його вини. Апелянт вважає, що судове рішення не достатньо мотивоване без врахування практики ЄСПЛ та національного законодавства. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, останню скасувати, провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Клопотання апелянта про поновлення пропущеного апеляційного строку підлягає задоволенню з метою доступу особи до правосуддя в умовах воєнного стану. Як з`ясовано, ОСОБА_1 не був у суді першої інстанції, копію постанови отримав із запізненням, потратив час на пошуки адвоката, хворів, що перешкодило вчасно подати апеляцію.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення апелянта про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

В діях ОСОБА_1 є ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Розгляд справи судом першої інстанції без участі ОСОБА_1 слід визнати істотним порушенням його права на захист, оскільки в справі немає даних про його належне повідомлення про судове засідання, що підтвердив апелянт в апеляційному суді.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. Апелянт заперечив таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії або надсилання її поштою, а копія її знаходиться в матеріалах справи (а.с. 2). Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення ОСОБА_1 права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу. Крім того, копію протоколу ОСОБА_1 не вручено.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 пропущений апеляційний строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 29.11.2022 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький