Справа № 128/218/22
Провадження № 33/801/162/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 26 січня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 26 січня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

У постанові суду зазначено, що 26 січня 2022 року о 19:30 год в смт. Стрижавка по вул. 40-річчя Перемоги, Вінницького району Вінницької області, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР. Результат огляду «Алкотест 6820» 1,25 та 1,11 проміле.

При ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 26 січня 2023 року скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не досліджено докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем та зупинки автомобіля працівниками поліції. Додані до справи відеозаписи є неповними (перервними), не дають змоги встановити, що події, які на них зафіксовані, стосуються адміністративного правопорушення зазначеного у протоколі, а також не доводять момент зупинки транспортного засобу.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено всупереч вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Протокол про адміністративне правопорушення був складений раніше ніж було складено висновок медичного огляду, який містяться в матеріалах справи, відтак не може доводити обставини, викладені у протоколі.

Прилад «Алкотест 6820», яким було проведено огляд у медичному закладі не є вимірювальною технікою та обладнанням, дозволеним МОЗ для проведення огляду, що підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, до того ж принцип роботи вказаного приладу заснований на перевірці повітря, що видихається, в той час як Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не передбачає такого виду лабораторно дослідження у медичних закладах.

У скарзі вказано, що суд розглянув справу без його участі під час повітряної тривоги, чим порушив право на судовий захист.

Крім того, у поданих додаткових поясненнях зазначено, що суд першої інстанції при ухваленні постанови не дотримався вимог статті 38 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою, тому згідно вимог статті 294 КУпАП їх неявка не перешкоджає розгляду справи, а також захисником Танасієнка М. П. у додаткових поясненнях заявлено прохання про розгляд справи у її відсутність.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі та письмових поясненнях доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 242822, 26 січня 2022 року о 19:30 год в смт. Стрижавка по вул. 40-річчя Перемоги, Вінницького району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Dacia Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР. Результат огляду 1,25 та 1,11 проміле.

Таким чином, ОСОБА_1 інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення, яке не є триваючим та фактично вчинене 26 січня 2022 року.

Положеннями частини першої статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частина перша статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 перебувала в провадженні судді Вінницького районного суду Вінницької області з 02 лютого 2022 року.

З матеріалів справи слідує, що справа до розгляду призначалась неодноразово, однак судові засідання з різних причин відкладалися, зокрема судове засідання призначене на 03 січня 2023 року за клопотання адвоката Дідиченко О. О. відкладено на 26 січня 2023 року, коли фактично було здійснено розгляд справи по суті та винесено оскаржувану постанову.

Однак, розглянувши справу по суті та зробивши висновок про наявність підстав для накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд першої інстанції не дотримався вимог статті 38 КУпАП, зокрема щодо строку накладення адміністративного стягнення.

Так, строки накладення адміністративного стягнення врегульовано статтею 38 КУпАП.

Частиною шостою статті 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Судом встановлено, що адміністративне правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 вчинено 26 січня 2022 року о 19:30 год.

З огляду на положення частини шостої ст. 38 КУпАП, тривалість року, і що строк накладення стягнення необхідно рахувати саме з дня його вчинення, строк накладення адміністративного стягнення за вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, сплинув 25 січня 2023 року.

Отже, враховуючи те, що постанова у вказаній справі винесена Вінницьким районним судом Вінницької області 26 січня 2023 року, тому адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за вчинення інкримінованого йому правопорушення, накладено поза межами визначеного законом річного строку.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року та науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ, відповідно до якого під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не врахував, що строк накладення адміністративного стягнення закінчився на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим провадження в справі підлягало закриттю.

Враховуючи викладене та з урахуванням положень ч. 6 ст. 38 КУпАП, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова Вінницького районного суду Вінницької області від 26 січня 2023 року скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 26 січня 2023 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрити, на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених частиною шостою статті 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук