Справа № 346/2202/22
Провадження № 3/346/7/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Коваленка Д.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До суду після доопрацювання 27 червня 2022 року надійшов протокол серії ААД № 110636 від 13 червня 2022 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, з матеріалами.

Аргументи держави Україна, в особі поліцейського, який склав протокол полягали у тому, що 13 червня 2022 року о 00 годині 36 хвилин, в м. Коломия, Івано-Франківської області по вулиці І. Майданського, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Opel Vectra, номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager 6820» тест № 3778, результат позитивний 2,35% проміле. Чим порушив вимоги пункту 2.9 А Правил дорожнього руху. А за це передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

Позиція ОСОБА_1 . Свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, зазначив, що відеозапис вівся не безперервно, наданий суду запис взагалі не дає можливості відтворити обставини події, а свідків вчинення ОСОБА_1 13.06.2022 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП немає. Застосований поліцейським газоаналізатор, не був відкалібрований, а тому результати огляду із його застосуванням не можуть братись судом до уваги як доказ керування ним у стані сп`яніння. В матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні докази того, що пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я робилась йому працівниками поліції, а результати тесту, зробленого працівниками поліції він не визнавав. У зв`язку із чим просить провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Оцінка і висновки суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зокрема, в силу положень частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням являється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.

А положеннями підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України (що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306) передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте суд відзначає, що в силу положень частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, в тому числі й передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Визначальним, для вирішення питання про наявність складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП в діянні будь-якої людини є встановлення факту керування конкретною людиною конкретним транспортним засобом, оскільки будь-які особи, які не керували ним, навіть за наявності у них стану алкогольного сп`яніння не можуть бути суб`єктом цього правопорушення. І так само, не буде вважатись відмова таких осіб (тобто осіб, які не керували конкретним транспортним засобом) від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки вчинення такого діяння суб`єктами, які не керували транспортним засобом, не охоплюється складом правопорушення, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП України.

В силу положень частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. А згідно з частиною 2 цієї статті, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Таким чином, саме поліцейський який склав протокол повинен був зібрати і надати суду, у першу чергу докази того, що саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і саме 13 червня 2022 року о 00 годині 36 хвилин, в м. Коломия, Івано-Франківської області по вулиці І. Майданського, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Opel Vectra, номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння.

Але надані поліцейським докази у їх сукупності (а.с.1-17) не підтверджують такий факт.

Зокрема, протокол (а.с.1), як окремий доказ, передбачений частиною 1 статті 251 КУпАП, хоча і містить відомості про те, що саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і саме 13 червня 2022 року о 00 годині 36 хвилин, в м. Коломия, Івано-Франківської області по вулиці І. Майданського, керував транспортним засобом Opel Vectra, номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння, але такі фактичні дані не підтверджуються іншими доказами, які повинні узгоджуватись із протоколом, оскільки сам по собі, за відсутності згоди із ним людини, протокол не може вважатись достовірним доказом керування людиною транспортним засобом у стані сп`яніння, позаяк він складається після настання події, і його зміст залежить виключно від волі поліцейського, який його складає. І суд не має у своєму розпорядженні будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 погодився із відомостями,в казаними у протоколі або із частиною з них.

Суд не може дати будь-яку оцінку наданому йому диску, оскільки його надано у пошкодженому стані, зокрема будь-які записи на ньому, якщо такі були, не відтворюються взагалі (а.с.9). І хоча суд зобов`язував Коломийський районний відділ поліції Івано-Франківської області надати копію цього запису, 21.02.2023 року надійшла відповідь про неможливість надання копії запису.

Пункт 7 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, прямо вказує на те, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Тож з цієї підстави, суд не має права приймати і рапорти поліцейських (а.с.7,8), як доказ факту керування ОСОБА_1 вказаним у протоколі транспортним засобом 13 червня 2022 року та факту того, що він погодився із тестом, зробленим на місці, а також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Як вже вказувалось судом вище, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і в частині керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і в частині відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, може бути виключно особа, яка керувала транспортним засобом, і вчинила одне з вказаних діянь.

При цьому суд враховує, що протокол складено за те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом використання спеціального технічного засобу поліцейським на місці зупинки.

Загальний порядок огляду водія на стан сп`яніння, у тому числі й алкогольного, визначається положеннями статті 266 КУпАП. Зокрема, огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості їх застосування - огляд проводиться у присутності двох свідків; у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, встановлений діючим законодавством порядок огляду водіїв, що керували транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, вказує на те, що тільки таке діяння, як відмова водія від проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, яке мало місце із застосуванням технічних засобів відеозапису (або у присутності двох свідків), якщо він не висловив згоду із результатом його огляду поліцейським є адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відмова ж водія від його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським, з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або ж незгода з результатами такого огляду, самі по собі, в силу положень пунктів 6 та 8 названого Порядку №1103 та пунктів 6 і 7 Розділу IX Інструкції №1452/735, не являються адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, а є підставою для направлення водія на проведення огляду на стан сп`яніння у найближчий заклад охорони здоров`я, який внесений до переліку закладів охорони здоров`я, що затверджений управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації.

А от якщо, водій відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, то таке діяння буде вважатись правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, якщо відмова особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками сп`яніння, мала місце саме із застосуванням технічних засобів відеозапису (чи є покази свідків), у зв`язку із вимогою поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, що входить у перелік закладів охорони здоров`я, що затверджений управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації. І, що дуже важливо, така вимога поліцейського та відмова водія, повинні мати місце із застосуванням технічних засобів відеозапису (чи у присутності двох свідків), аби суд міг перевірити, що такі обставини дійсно мали місце.

Тож оскільки ОСОБА_1 вказує на те, що він непогоджувався із результатом тесту, а суду не надано відеозапису події або показів двох свідків, чи письмового документу, з яких суд міг би пересвідчитись у тому, що він визнавав результати тесту, суд не може виходити з припущення про те, що ОСОБА_1 погодився із результатом тесту. А отже поліцейський повинен був довести відеозаписом або показами свідків факт його вимоги до ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я та його відмову це зробити.

Однак доказів того, що ОСОБА_1 13 червня 2022 року о 00 годині 36 хвилин, в м. Коломия, Івано-Франківської області по вулиці І. Майданського, ОСОБА_1 відмовився від вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, у розпорядженні суду теж не надано.

Отже, поліцейським не доведено вчинення ОСОБА_1 13 червня 2022 року діяння, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП правопорушення.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, оскільки поліцейським не доведено належними, достовірними і допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 13 червня 2022 року о 00 годині 36 хвилин діяння, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП правопорушення, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 122-4,124,130,221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ), закрити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Суддя Коваленко Д. С.