Номер провадження: 33/813/707/23
Номер справи місцевого суду: 504/1277/22
Головуючий у першій інстанції Жовтан П. В. Доповідач Гемма Ю. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

судді Гемми Ю.М.,

за участю секретаря Узун Н.Д.,

захисника Дашковської Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу захисника Дашковської Дарини Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 квітня 2023 рокуу справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, освіта вища, працюючого за наймом, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Суд установив, що 30.04.2022р. о 22:00 год. на 21 км. а/д М-14 КП «Центроліт» Одеського району Одеської області ОСОБА_1 керував автомобілем «Mazda 3» н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, неприродна бідність обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи та вимоги апеляційної скарги

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Дашковська Д.І. в інтересах ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, зазначає, що суд дійшов помилкового висновку стосовно наявності складу адміністративного правопорушення, адже не було належним чином досліджено той факт, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, зазначивши, що на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, він сказав, що може пройти такий огляд, якщо його потім привезуть назад, однак йому відмовили в цьому. Отже, уповноваженими працівниками поліції не дотримано прав та свобод ОСОБА_1 та належним чином не роз`яснено усі наслідки для нього.

Просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позиції сторін

В судовому засіданні захисник Дашковська Д.І. підтримала апеляційні вимоги, просила скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши позицію захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку з огляду на таке.

Мотиви суду

Апеляційний суд виходить з того, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року).

Згідно із ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.

У відповідності до ст.266 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення правопорушення, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п. 2, 4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року перебачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши зібрані у справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 335830 від 30.04.2022 щодо ОСОБА_1 , відеоматеріал з місця події, зафіксований на боді камеру, направлення водія транспортного засобу з метою виявлення алкоголю, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.04. 2022 та оцінивши ці докази з дотриманням вимог ст.252 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою в присутності ОСОБА_1 , його зміст відповідає вимогам ст.256 КУпАП, в ньому зазначено суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 цього ж Кодексу, об`єктивною стороною якого є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, під час його складання у відповідності до вимог ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, його ознайомлено зі змістом протоколу, що підтверджено наявним в ньому підписом. Жодних зауважень від ОСОБА_1 до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, щодо нероз`яснення йому прав та обов`язків, від ОСОБА_1 не надходило, тобто він реалізував своє право на захист.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у відповідності до вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису від 18.12.2018 працівниками зафіксовано на боді камеру обставини складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, зазначено про долучення до матеріалів справи СД диску із відеозаписом, що жодним чином не свідчить про порушення визначених законом правил технічного фіксування події адміністративного правопорушення.

Оскільки відеозаписом з боді камери поліцейського підтверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження у визначеному законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, відсутні будь-які підстави вважати даний доказ неналежним або недопустимим.

А тому доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, не грунтуються на матеріалах справи.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено ті обставини, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення, зокрема, стану наркотичного сп`яніння.

З відеозапису, який долучено до протоколу, а також направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, випливає, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку в закладі охорони здоров`я.

Наведеними доказами підтверджено той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що він не був згоден з діями працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, як на це вказує апелянт.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, тому у працівників поліції не виникло правових підстав для його доставки до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Жодними доказами не підтверджено обставини того, що ОСОБА_1 було незрозуміло порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, запропонований працівниками поліції, а також обставини наполягання ОСОБА_1 про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, а тому доводи апелянта про зворотне є неспроможними.

Апеляційний суд наголошує, що у відповідності до ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу. Суд першої інстанції досліджує обставини справи лише за наявної сукупності зібраних уповноваженими особами доказів і приймає рішення на підставі їх оцінки. Судом не було встановлено жодних обставин щодо недостатності наявних у справі доказів для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та обґрунтовано наклав на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Що ж до змісту доводів клопотання захисника про те, що на момент розгляду справи апеляційним судом, станом на 05.05.2023 року закінчився строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, вчинене 30.04.2022 року, та наявність підстав для закриття провадження у справі, то вони є помилковими, оскільки судом на нього накладено стягнення в межах строку, передбачено ч.6 ст.38 КУпАП, з дня вчинення правопорушення.

Даних про те, що у справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права, зокрема, порушення права на захист при збиранні й дослідженні доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Отже, посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, є безпідставними.

За результатами апеляційного розгляду, підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Дашковської Дарини Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 квітня 2023 рокуу справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.М. Гемма