Справа №521/1237/23
Номер провадження 3/521/2878/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси І.В. Морозова, за участю секретаря - Кузнецової А.А., прокурора - Терлецької І.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справи, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої директором Одеської початкової школи № 53 Одеської міської ради, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 виданий органом 5112 від 05.04.2019 року, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 , 2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.01.2023 року №175/2023, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Одеської початкової школи № 53 Одеської міської ради, будучи суб?єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила Департамент освіти і науки Одеської міської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення та вчинення дій, щодо підписання наказу № 19-к від 26.05.2021 «Про прийняття на роботу ОСОБА_2 », згідно якого ОСОБА_2 встановлено додаткову оплату в нічний час, який є її сином та близькою особою відповідно до ст. 1 Закону, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане 3 корупцією передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.01.2023 року №177/2023, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Одеської початкової школи № 53 Одеської міської ради, будучи суб?єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила Департамент освіти і науки Одеської міської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення та вчинення дій, щодо підписання наказу № 19-к від 26.05.2021 «Про прийняття на роботу ОСОБА_2 », згідно якого ОСОБА_2 встановлено додаткову оплату в нічний час, який є її сином та близькою особою відповідно до ст. 1 Закону, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане 3 корупцією передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.01.2023 року №178/2023 ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Одеської початкової школи № 53 Одеської міської ради, будучи суб?єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила Департамент освіти і науки Одеської міської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення та вчинення дій, щодо підписання наказу № 51-к від 01.09.2021 «Про зміну навантаження ОСОБА_1 », згідно якого нараховано та виплачено довантаження з оплатою її особисто, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.01.2023 року №176/2023 ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Одеської початкової школи № 53 Одеської міської ради, будучи суб?єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила Департамент освіти і науки Одеської міської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення та вчинення дій, щодо підписання наказу № 51-к від 01.09.2021 «Про зміну навантаження ОСОБА_1 », згідно якого нараховано та виплачено довантаження з оплатою її особисто, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою суду від 27.01.2023 року справи про адміністративні правопорушення №№ 521/1237/23, 521/1238/23, 521/1241/23 та 521/1250/23 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, об`єднані в одне провадження, об`єднаній справі присвоєно №521/1237/23, провадження №3/521/2878/23.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнала.

Прокурор Терлецька І.І. в судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП у межах санкції статті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена за ч.1,2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

-протоколами про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією № №№ 177/2023, 178/2023, 176/2023 та 175/2023 від 13.01.2023 року.

- наказом 19-к від 26.05.2021 року;

- наказом 51-к від 01.09.2021 року;

- посадовою інструкцією директора, відповідно до якої директор наділений функціями організації управління відповідними ресурсами закладу: кадровими, технічними, фінансовими, інформаційними та іншими, видає у межах своєї компетенції накази та службові розпорядження і контролює їх виконання, забезпечує раціональний добір та розстановку кадрів, розподіляє функціональні обов`язки між працівниками закладу,

-Статутом Одеської початкової школи № 53 Одеської міської ради. Статутом визначено, що безпосереднє керівництво закладом здійснює його директор.

Директор закладу здійснює керівництво колективом закладу, забезпечує раціональний добір та розстановку кадрів, створює належні умови для підвищення фахового рівня працівників; організовує освітній процес у Закладі; розпоряджається в установленому законом порядку майном та коштами закладу; установлює надбавки, доплати, премії та надає матеріальну допомогу працівникам закладу відповідно до чинного законодавства України; видає у межах своєї компетенції накази та доручення і контролює їх виконання; застосовує заходи заохочення та дисциплінарні стягнення до працівників закладу; має право першого підпису на платіжних документах для здійснення видатків.

Частина 1 статті 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частина 2 статті 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому, відповідно до примітки до статті 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Для констатації наявності або відсутності у діях чи бездіяльності особи події та складу вищевказаного адміністративного правопорушення необхідно визначити, чи мав місце за даних обставин по справі реальний конфлікт інтересів.

У частині 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права.

Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», визначено термін близькі особи - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП обставинами, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення є: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 .

Виходячи з аналізу загальних положень Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктивна сторона як корупційного правопорушення, так і правопорушення, пов`язаного з корупцією, характеризується тим, що воно вчиняється лише з корисливих спонукань, і особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага. Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями, обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому, якщо мова йде про конфлікт інтересів, то він повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Діюче антикорупційне законодавство України розділяє два види конфлікту інтересів: потенційний та реальний. При цьому, інкриміновані ОСОБА_1 ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, передбачають адміністративну відповідальність лише за неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та за вчинення дій або прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Як вбачається з роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім.В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією, дає можливість констатувати , що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Таким чином відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Отже, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів, особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1)наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2)наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4)наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Зазначене узгоджується й зприписами п.1.1.1. розділу І «Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів», затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29 вересня 2017 року №839, відповідно до якого тільки такий приватний інтерес усфері службових/представницьких повноважень, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, спричиняє виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів. Оцінюючи доводи протоколів в даній справі щодо наявності вказаних складових реального конфлікту інтересів, в розрізі досліджених в судовому засіданні доказів та нормативно-правових актів, які регламентують питання встановлення навантаження між працівниками в закладах освіти, суд приходить до таких висновків.

ОСОБА_4 інкримінується неповідомлення про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення нею дій в умовах реального конфлікту інтересів при підписанні ряду наказів стосовно свого чоловіка ОСОБА_5 . Суд здійснює аналіз підписаних наказів в розрізі наявності кожного з чотирьох вищезазначених елементів реального конфлікту інтересів.

Судом встановлено, що будь-яких повідомлень щодо виникнення конфлікту інтересів у директора ОСОБА_4 по теперішній час не надавалось до Департаменту освіти та науки ОМР. Таким чином, під час виконання службових повноважень у ОСОБА_4 виник реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом, зумовленим сімейними стосунками із ОСОБА_5 , який є її чоловіком і наявним майновим інтересом у вигляді надання додаткових грошових коштів близькій особі, та її службовими повноваженнями, вираженими у одноосібній службовій можливості ОСОБА_4 забезпечувати раціональний добір та розстановку кадрів, розпоряджатися коштами, застосовувати заходи заохочення до працівників підприємства, установлювати доплати працівникам закладу, що вплинуло на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, відповідно до Методичних рекомендацій Національного агенства з питань запобігання корупції «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції» № 5 від 02.04.2021 р. визначено, що навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Обставин що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП не встановлено.

У відповідності ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Оскільки санкцією ч.2 ст. 172-7 КУпАП передбачено штраф більший ніж передбачений штраф за ч.1 ст. 172-7 КУпАП, в зв`язку з чим, порушення скоєне за ч.2 ст. 172-7 КУпАП є найбільш серйозним з числа вчинених ОСОБА_1 , тому на неї накладається стягнення в межах санкції вказаної статті.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 33, 34, 35, 38, 40-1, 172-7, 251-252, 254, 268, 276-279, 280, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Морозова