ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/874/22
Провадження №3/477/24/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Глубоченко С.М.,

з участю: секретаря судових засідань Резуник Т.В.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, не одруженого, зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за частиною першою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2022 року серії ААБ №088806, ОСОБА_1 24 вересня 2022 року о 19.40 годині керував транспортним засобом автомобілем марки «БМВ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на 315 км. автодороги Н-11 в межах Миколаївського району, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні правопорушення не визнав, просив справу відносно нього закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходжу до наступного.

Згідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються:

протоколом про адміністративне правопорушення;

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2022 року серії ААБ №088806 вбачається, що ОСОБА_1 24 вересня 2022 року о 19.40 годині керував транспортним засобом автомобілем марки «БМВ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на 315 км. автодороги Н-11 в межах Миколаївського району, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного обстеження на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України (а.с.1).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 № 1452/735 (далі Порядок).

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 Порядку, огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку)..

Пунктом 12 розділу 2 зазначеної вище інструкції передбачено, що в разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З усталеної судової практики вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП необхідно встановити факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, та /або наявність ознак такого сп`яніння та відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, що отримано у передбачений Законом спосіб.

На підтвердження стану сп`яніння до матеріалів справи додається відповідний акт огляду з результатами проведеного огляду. Факт відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння, у відповідності до статті 266 КУпАП підтверджується матеріалами технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів поясненнями свідків, в присутності яких особа відмовилася від проходження медичного огляду.

Проте, попри положення статті 251 КУпАП органом, що склав протокол адміністративне правопорушення, належних доказів правопорушення до суду не надано.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1 , він 24 вересня 2022 року близько 20.40 години керував транспортним засобом автомобілем марки «БМВ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобільній дорозі Н-11, був зупинений працівниками поліції для перевірки документів. Під час спілкування з працівниками поліції, останні зазначили про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд у закладі охорони здоров`я на що він погодився та проїхав разом з працівниками до медичного закладу в місті Миколаєві. Перебуваючи у закладі він погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння, однак лікарем йому було відмовлено у проведені відповідного огляду, так як ним не було підписано надану останнім згоду на проведення психіатричного огляду. Після відмови від підпису згоди на проведення психіатричного огляду, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження медичного огляду.

Зі змісту пояснень свідка ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 вбачається, що 14 вересня 2022 року їх було запрошено в якості свідків та в їх присутності ОСОБА_5 , у якого поліцейські виявили ознаки наркотичного сп`яніння погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с.2, 3).

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 вересня 2022 року, працівники поліції виявивши ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , запропонували йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Відомості, щодо ознайомлення ОСОБА_1 з указаним направлення та відмови його від проходження огляду вищезазначене направлення не має (а.с.4).

З долученої до матеріалів справи усвідомленої згоди особи на проведення психіатричного огляду від 24 вересня 2022 року, вбачається, що в комунальному некомерційному підприємстві «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради, куди був доставлений ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, йому надано на підпис зазначену згоду, від підпису якої він відмовився. Відповідно до запису лікаря ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_1 протягом 20 хвилин не поставив свій підпис у відповідній графі цієї згоди, вважається, що він від проходження огляду відмовився (а.с.5).

У свою чергу, як вбачається з відповідної графи вказаної вище згоди, ОСОБА_7 особисто зазначив відомості щодо свого прізвища, імені та по-батькові у наданій йому на підпис згоді.

Оскільки ОСОБА_1 не підписав зазначену вище згоду, працівник поліції дійшов висновку про наявність в його діях порушення пункту 2.5 ПДР України та складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

У свою чергу, статтею 19 Конституції України визначено, що посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Розділом 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 № 1452/735 визначено порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

Так, за змістом вказаного розділу визначено порядок дій при проведення огляду в закладі охорони здоров`я на визначення стану сп`яніння, порядок заповнення документів, їх видача, тощо.

Серед зазначеного у даному розділі порядку не зазначено необхідність надання особою, яка проходить огляд на стан сп`яніння будь-якої згоди, в тому числі й на проведення психіатричного огляду.

Що стосується наданні зазначеної згоди, слід виходити з того, що її вимагання суперечить основним засадам статті 19 Конституції України, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та статі 266 КУпАП, оскільки вона вказаним нормативними актами не передбачена.

Порядок надання усвідомленої згоди особи на проведення психіатричного огляду особи, яку не було підписано ОСОБА_1 врегульовано статтею 43 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», яка вимагає для застосування методів діагностики, профілактики та лікування згоду інформованого відповідно до статті 39 цих основ пацієнта.

За змістом статті 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за її усвідомленою згодою особи.

Лікар-психіатр перед проведенням психіатричного огляду зобов`язаний відрекомендуватися особі, яка підлягає огляду, або її законному представнику як лікар-психіатр, назвати своє прізвище, місце роботи та викласти мету огляду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» усвідомлена згода особи це згода, вільно висловлена особою, здатною зрозуміти інформацію, що надається доступним способом, про характер її психічного розладу та прогноз його можливого розвитку, мету, порядок та тривалість надання психіатричної допомоги, методи діагностики, лікування та лікарські засоби, що можуть застосовуватися в процесі надання психіатричної допомоги, їх побічні ефекти та альтернативні методи лікування.

Забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психічного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно (частина третя статті 7 Закону України «Про психіатричну допомогу).

Право фізичної особи оскаржити неправомірні рішення і дії медичних працівників, закладів та органів охорони здоров`я передбачено ст.6 закону «Основи законодавства України про охорону здоров`я».

Наказом МОЗ від 15 вересня 2016 року №970 затверджено форму первинної облікової документації №003-7/о «Усвідомлена згода особи на проведення психіатричного огляду» та інструкцію щодо її заповнення. Форма №003-7/о заповнюється особою, яка звернулась до закладу охорони здоров`я та дає згоду на проведення їй психіатричного огляду. Це відбувається у присутності лікаря цього закладу охорони здоров`я. Особа власноруч зазначає свої прізвище, ім`я, по батькові; лікар доводить інформацію щодо плану діагностики, надає в доступній формі інформацію про права пацієнта та обов`язки лікаря. Наказ МОЗ від 15 вересня 2016 року №970 набрав чинності 22 листопада 2016 року.

Зазначені вище норми вказують на те, що згода, від підпису якої відмовився ОСОБА_1 , стосується інших обставин та могла бути наданою лише в разі проходження психіатричного огляду.

Натомість, ОСОБА_1 доставлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, порядок якого визначено саме Інструкцією, що зазначена вище.

Отже, в даній ситуації, саме неправомірні дії лікаря ОСОБА_6 слугували підставою для складання відносно ОСОБА_1 адміністративного протоколу.

Крім того, допитаний в судовому засіданні лікар ОСОБА_6 не зміг пояснити яким нормативним актом та в яких випадках вимагається надання особою усвідомленої згоди на проведення психіатричного огляду, як і не зміг пояснити необхідність цієї згоди при огляді особи лікарем наркологом особи на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Більш того, з наданої ОСОБА_1 виписки №1875 із медичної карти амбулаторного хворого, вбачається що 24 вересня 2022 року о 22.16 годині він звернувся до комунального некомерційного підприємства «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, здав біологічні зразки та за результатами дослідження вказаних зразків встановлено відсутність у його біологічних зразках наркотичних речовин (а.с.19).

При цьому, вбачається що огляд проводився лікарем ОСОБА_6 , який раніше засвідчив відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

Тобто, надана відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду була вчинена внаслідок неправомірних дій лікаря та не свідчить про його свідому категоричну відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Вказані обставини узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 , що надані ним в судовому засіданні, а саме щодо маніпулювання лікарем закладу охорони здоров`я з приводу надання ним відмови від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння.

Указані вище недоліки не дають суду можливості встановити обставини передбачені статтею 280 КУпАП, зокрема щодо того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час судового розгляду, ОСОБА_1 категорично заперечував, що він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що повністю узгоджується з його поясненнями, наданими в судовому засіданні, випискою з медичної карти хворого та обставинами встановленими судом в ході розгляду справи. Докази, які спростовують пояснення ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Виходячи з наведеного, долучені до протоколу докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є неналежними та недопустимими, так як отриманні з порушенням вимог як КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, тому не може братися судом до уваги при розгляді даної справи.

Адміністративним правопорушенням, у розумінні частини першої статті 130 КУпАП, в редакції на день вчинення, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, серед іншого, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є керування транспортним засобом та відмова особи, яка керує таким засобом від проходження огляду.

Судом установлено, що факт керування транспортним засобом автомобілем марки «БМВ» ОСОБА_1 не оспорюється та підтверджений долученими до протоколу про адміністративне правопорушення доказами, а фіксація факту відмови від проходження обстеження на стан сп`яніння здійсненна на підставі документа, який не передбачено нормативними актами, що регулюють порядок проходження огляду на стан сп`яніння, тобто в даному випадку дії лікаря та відповідно працівників поліції, з мовчазної згоди яких було допущено вказане порушення, суперечить засадам статті 19 Конституції України.

З огляду на зазначене вище, указаний протокол не є належним доказом, що підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Крім цього, сам по собі протокол не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки він містить опис обставин, які поліцейський вважав встановленими на час його складення. Вказаний протокол може підтверджувати вину порушника лише в сукупності з іншими матеріалами справи, перелік який визначено у статті 251 КУпАП.

Вказані вище розбіжності та невідповідності матеріалів в сукупності з поясненнями ОСОБА_1 викликають обґрунтовані сумніви у визнанні даного протоколу як допустимого доказу його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно статті 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до частини третьої статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та відсутність події і складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП України.

Внаслідок зазначеного, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, через відсутність події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ С.М.ГЛУБОЧЕНКО