Справа № 355/1251/22
Провадження № 3/355/32/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року смт. Баришівка

Суддя Баришівського районного суду Київської області Чехов С.І. розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД 154161, який надійшов від заступника командира батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління поліції у Київської області Саргіса Мінасяна відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення з якого слід, що 30 жовтня 2022 року о 22 годині 25 хвилин в Київської області Броварського району на 77 км автодороги М-03 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем будучі обмеженим у праві керування транспортним засобом згідно виконавчого провадження №59666622 від 29 липня 2019 року, чим порушив ст.15 Закону України «Про дорожній рух».

Правопорушник ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що дійсно в нього є діти, відносно яких він сплачує аліменти. Однак він не знав про те, що існує постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 09 січня 2020 року, яка винесена старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві. Про таке обмеження йому стало відомо коли його зупинили працівники поліції на дорозі та під час перевірки оголосили, що він значиться у реєстрі як тимчасово обмежений у праві керування транспортним засобом до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа. Постанову він особисто не отримував, оскільки у той час знаходився за кордоном і повернувся у березні 2020 року з таких підстав був позбавлений її оскаржити. Після того як дізнався про такі неправомірні дії державного виконавця під час розгляду у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення, звернувся зі скаргою до Дніпровського районного суду міста Києва з підстав оскарження постанови державного виконавця, який виніс таке рішення.

Вислухав пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №154161 від 30 жовтня 2022 року, копію постанови про накладання адміністративного стягнення по адміністративній справі у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі від 30 жовтня 2022 року за адміністративне правопорушення скоєного ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП про накладання штрафу у сумі 425 гривень, розписку, копія постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 09 січня 2020 року, інформаційної довідки заступника командира батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління поліції у Київської області Сарогіса Мінасяна з якої слід, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом, відеозаписз боді-камери, копії паспорта на ім`я ОСОБА_1 , копію посвідчення особи на повернення в Україну на ім`я ОСОБА_1 з якого вбачається, що він в`їхав в Україну 04 березня 2020 року, копію скарги на постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, копії квитанцій про сплату поштових послуг по направленню скарги до суду, слід прийти до висновку про можливе закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 з таких підстав:

Суду стало відомо, що на дії державного виконавця Урбан Д.Д, правопорушник ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою у якій просить скасувати постанову державного виконавця Урбан Д.Д., дії виконавця підлягають сумніву у правильності винесеного ним рішення стосовно правопорушника ОСОБА_1 .. Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає зупинення розгляду протоколу про адміністративне правопорушення з підстав розгляду іншої справи, яка пов`язана з діями однієї і той ж особи які потягли за собою наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно юридичної позиції Конституційного Суду України , яке викладено у рішеннях №№ 1/19, № 3-р(II)/2022 де зазначено, що важливою гарантією дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого у кримінальному процесі та обов`язковою складовою справедливого судового розгляду є презумпція невинуватості. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частини перша, друга, третя статті 62 Конституції України).

Отже, у суду виник сумнів у правильності в подальшому прийняття рішення без вирішення скарги на дії державного виконавця у іншому суді. З таких підстав суд вимушений прийти до висновку, що в діях правопорушника ОСОБА_1 на час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП слід, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1ст.247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Баришівського районного суду С. І. Чехов