Справа № 729/750/22
3/729/5/23 р.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Демченко Л.М., за участю секретарів Жиглій М.В. та Величко К.Р., особи, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 та його захисника Антосини Р.С., розглянувши в приміщенні Бобровицького районного суду адмінматеріал, який надійшов від Відділення поліції №2 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, який одружений, головного інженера «Укркомплект монтажналагодження» (м. Київ, вул. Березанівська, 12/6), раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, рнокпп НОМЕР_1

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 28.09.2022 о 00 год. 50 хв. на автодорозі м. Бобровиця с. Кобижча керував автомобілем BMW X5, д.н.з НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку в КНП «Бобровицька опорна лікарня», чим порушив п. 2.9 а ПДР та скоїв адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він дійсно перебував в стані сп`яніння, однак транспортним засобом не керував. 27.09.2022 він перебував в кафе, куди приїхали його друзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з якими він розпивав спиртні напої (горілку). Потім зателефонував своєму кумові ОСОБА_4 , який пообіцяв відвести його додому. По дорозі він посварився із ОСОБА_4 , який керував автомобілем BMW X5. Після сварки останній покинув його одного в автомобілі на автодорозі, залишивши йому ключі від автомобіля та пішов додому. В подальшому до транспортного засобу підійшли військовослужбовці, які перебували на блокпості, який знаходився неподалік та почали сварити його та викликали працівників поліції. Поліцейські прибули на місце події, відвезли його до медичного закладу для визначення стану алкогольного сп`яніння. Згідно висновку, він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Після проходження огляду був складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Дії працівників поліції він не оскаржував.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що 27.09.2022 близько 22 год. 22 год. 30 хв. в кафе, розташованому в м. Бобровиця в районі залізничного вокзалу, відпочивали разом із ОСОБА_1 . При цьому останній та ОСОБА_5 вживали спиртні напої. Після початку комендантської години та завершення спілкування (після 24 години 28.09.2022) на прохання ОСОБА_1 прийшов ОСОБА_4 , який не вживав алкоголю та повіз ОСОБА_1 додому на його транспортному засобі BMW X5. Вони також поїхали додому.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 28.09.2022 після опівночі йому зателефонував його кум ОСОБА_1 та попросив відвезти його додому на автомобілі BMW X5. В дорозі вони посварилися і він, розсердившись на ОСОБА_1 , зупинив автомобіль, віддав останньому ключі від транспортного засобу та пішки пішов додому, а ОСОБА_1 залишився один.

Допитані в судовому засіданні поліцейські ВП №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Турчин А.Р. та ОСОБА_7 пояснили, що 28.09.2022 від військовослужбовців, які були на чергуванні на блокпості м. Бобровиця с.Кобижча до чергової частини відділення поліції надійшло повідомлення про зупинку транспортного засобу під керуванням особи з ознаками сп`яніння. Після приїзду на місце події було встановлено, що в автомобілі BMW X5 перебував ОСОБА_1 , в якого були наявні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обставинам). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки водій відмовився, але погодився пройти огляд у лікарні. Тому його було доставлено до закладу охорони здоров`я, КНП «Бобровицька опорна лікарня» та оглянуто лікарем. Згідно висновку ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння і на підставі вказаного висновку було складено адмінпротокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В ході складення протоколу працівниками поліції були дотримані всі вимоги закону. Здійснювався відеозапис на технічні засоби, видані працівникам поліції згідно журналу обліку технічних засобів фіксації. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом та автомобіль передано його дружині. Письмові пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 записані вірно, ними прочитані і вони посвідчили їх правильність своїми підписами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши і оцінивши докази, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Всупереч тому, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, його вина у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 261612 від 29.09.2022 року, складеному поліцейською СРПП ВП №2 Турчин А.Р. в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем BMW X5, д.н.з НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується рапортом поліцейської СРПП ВП №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області А.Турчин від 28.09.2022 у відповідності до якого 28.09.2022 о 00 год. 50 хв. надійшло повідомлення від військових Національної гвардії України про те, що на блокпосту м.Бобровиця с. Кобижча було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем BMW в стані алкогольного сп`яніння. Прибувши на блокпост, у водія автомобіля були перевірені документи та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, від чого він відмовився, а тому огляд було проведено в закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога, який встановив, що ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння. За результатами огляду лікарем був складений висновок медичного огляду, на підставі якого було складено адмінпротокол про притягнення водія до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

На переглянутому в судовому засіданні відеозаписі видно, що поліцейськими було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Останній відмовився від такого проходження, тоді йому було запропоновано проїхати до лікувального закладу і там пройти огляд на стан сп`яніння. Водій погодився.

Поведінка ОСОБА_1 , зафіксована на відеозаписі вказує на те, що він повністю усвідомлював вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, здійснював активні, свідомі та вольові дії, розумів ситуацію, у якій опинився та свідомо відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і погодився пройти медичний огляд у лікувальному закладі. Відеозаписом також зафіксовано надання йому юридичної допомоги адвокатом в телефонному режимі.

Згідно висновку медичного огляду від 28.09.2022, проведеного в КНП «Бобровицька опорна лікарня», ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений у встановленому законом порядку, а тому у суду відсутні сумніви у правильності висновку лікаря. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що дійсно був у стані алкогольного сп`яніння і огляд проводився у КНП « Бобровицька опорна лікарня».

Отримавши висновок лікаря, на водія поліцейськими складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, з яким він ознайомився та написав свої пояснення по суті порушення. Після чого ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом та автомобіль передано його дружині ОСОБА_10 , про що свідчить розписка в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння та складанні протоколу дії працівників поліції відповідають вимогам вищезазначеної правової норми.

В п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Посилання ОСОБА_1 відносно того, що він не керував автомобілем, а тільки перебував в ньому як пасажир не знайшли свого підтвердження під час розгляду протоколу та спростовані поясненнями свідків та доказами, які містяться в матеріалах справи.

За змістом п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.

Покази свідка ОСОБА_4 відносно того, що він, а не ОСОБА_1 керував транспортним засобом 28.09.2022, суд не приймає до уваги, оскільки свідок ОСОБА_4 перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_1 , а тому зацікавлений в розгляді справи на його користь з метою уникнення відповідальності останнім, а також його покази спростовуються письмовими показами військовослужбовців ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в яких вони стверджують, що зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Крім того, на відеозаписі, переглянутому в судовому засіданні, чітко видно, що за кермом автомобіля знаходиться саме ОСОБА_1 і останній не повідомляв поліцейських про те, що автомобілем керувала інша особа - його кум ОСОБА_4 . Про дані обставини ОСОБА_1 вказав тільки в судовому засіданні. Тому суд відхиляє покази ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як неправдиві та безпідставні.

Суд також критично оцінює пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оскільки вони не були очевидцями події та перебувають в дружніх стосунках із особою, яка притягується до адмінвідповідальності, а тому зацікавлені в уникненні ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

В умовах військового стану, законодавчо встановлені обмеження в пересуванні громадян, для цього обладнані блокпости, на яких ведеться цілодобова перевірка документів громадян. Водій ОСОБА_1 був зупинений військовослужбовцями на блокпості (Бобровиця-Кобижча) під час дії комендантської години.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , військовослужбовців, які чергували на блокпості, під час дії комендантської години близько 00 год. 50 хв. ними було зупинено автомобіль BMW X5, д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився в неадекватному стані з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після перевірки його документів та автомобіля про вказану подію вони доповіли командиру, який викликав працівників поліції.

Твердження захисника Антосини Р.С. відносно того, що письмові пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не є належними доказами, так як вони не допитувались в судовому засіданні, не приймаються до уваги, оскільки судом неодноразово оголошувалась перерва для можливості допиту вказаних свідків, які повідомлялись телефонограмами, однак, до суду вони не з`являлись, так як виконують свій обов`язок по захисту території України. Крім того, слід зазначити, що захисник Антосина Р.С., заявляючи клопотання про оголошення в справі перерви, запевняв суд, що він забезпечить явку вказаних свідків для дачі пояснень, але в подальшому не наполягав на їх допиті, скільки зазначив, що свідки не мають змоги прибути до суду. Тому в судовому засіданні були досліджені письмові покази вказаних свідків, які приєднані до адмінпротоколу. Їх пояснення є чіткими, зрозумілими, з яких вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та мав ознаки алкогольного сп`яніння, а не пасажиром. Покази вказаних свідків узгоджуються між собою, а також із матеріалами справи, в яких підтверджується те, що автомобіль був зупинений саме військовослужбовцями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки час фіксування правопорушення співпадає із комендантською годиною, під час дії якої будь-яке пересування як в межах населеного пункту, так і поза його межами заборонене. Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є військовослужбовцями та чергували на блокпості, а тому вони правомірно зупинили транспортний засіб для перевірки та виявили ознаки сп`яніння у водія ОСОБА_1 і в подальшому викликали на місце події поліцейських. Тому у суду відсутні будь-які сумніви у правдивості їх свідчень.

Той факт, що письмові пояснення свідків є ідентичними за змістом та написані шаблонними фразами не свідчить про те, що вони не відповідають дійсності. Дійсно, пояснення свідків містяться на офіційних та стандартних бланках, викладені з використанням юридичних термінів. Однак, правильність суті викладеного підтверджена власноручними записами свідків «пояснення записано вірно, мною прочитано» та засвідчено підписами. Відібрання від вказаних свідків пояснень у вищевказаний спосіб, поліцейським ОСОБА_11 не свідчить про суб`єктивне ставлення до події, яка відбулась 28.09.2022 та про будь-яку особисту зацікавленість поліцейського при оформленні адміністративного матеріалу.

Використання заготовленого бланку, поряд з рукописним текстом відповідає справжньому перебігу подій, а саме тому, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупиняли військові, а поліцейські прибули на місце його зупинки після виклику.

Чинне законодавство не містить вимоги, що поліцейські повинні безпосередньо спостерігати та записувати рух транспортного засобу. Водночас, під час руху транспортного засобу перевірити стан водія неможливо, а можливо тільки після того як рух буде припинений.

На відеозаписі, переглянутому в судовому засіданні чітко видно, що 28.09.2022 на автодорозі м. Бобровиця с. Кобижча, на блокпості під час дії комендантської години біля транспортного засобу BMW X5, д.н.з НОМЕР_2 перебувають військові, а за кермом автомобіля знаходився водій ОСОБА_1 . Працівники поліції підійшли до транспортного засобу, представились та повідомили водію, що ведеться відеозйомка. Також з відео вбачається, що водій перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння поліцейським водій не погодився, а тому йому було запропоновано пройти огляд у лікарні, на що водій надав згоду. Тому огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено в медичному закладі. В подальшому поліцейським складений адміністративний протокол, із змістом якого ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис.

Відеозапис був проведений поліцейським, який був очевидцем події правопорушення та повідомив про здійснення відеофіксації, що є засобом контролю за діями останнього, а тому цілком правомірно слід вважати відеозапис належним і допустимим доказом.

Чинне законодавство про адміністративні правопорушення не містить особливого порядку залучення доказів по справі.

При оцінці доказів, якими можуть бути відеозаписи, незалежно від того додані вони до протоколу про адміністративні правопорушення чи надані безпосередньо в судовому засіданні, суд з`ясовує, чи стосуються фактичні дані конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов`язаний з іншими доказами. Як вбачається з адміністративного матеріалу, диск з відео значиться в переліку документів доданих до протоколу, що зазначено на звороті титульного аркушу, а також в самому протоколі.

Твердження захисника щодо неузгодженості часу, зазначеного в рапортах поліцейської Турчин А.Р., про надходження поліцейським повідомлення від військовослужбовців про зупинення водія ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння суд вважає надуманими, оскільки різниця в десять хвилин при зазначенні часу в рапортах поліцейської ОСОБА_12 не має суттєвого значення для розгляду справи.

В протоколі про адмінправопорушення зазначено, що ОСОБА_1 28.09.2022 о 00 год. 50 хв. керував автомобілем, а протокол складений о 02 год. 45 хв. вже після проходження останнім медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Саме цей час і зазначено в рапорті ОСОБА_12 .

Посилання захисника на те, що у матеріалах справи містяться відеозаписи, виготовлені за допомогою невстановленого пристрою не заслуговують на увагу, оскільки допитані в судовому засіданні поліцейські зазначили, що відеофіксація здійснювалася за допомогою бодікамери і тільки після того як вона розрядилась зйомку було проведено за допомогою службового планшету. При цьому суд звертає увагу на те, що матеріали справи містять журнал обліку технічних засобів фіксації та службових планшетів добових нарядів сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області, в якому містяться записи про надання на добове чергування 27.09.2022 поліцейським бодікамери та планшета, серійний номер якого збігається з номером, зазначеним у рапорті поліцейської.

На відеозаписах, переглянутих в судовому засіданні відображено у хронологічному порядку хід подій, які відбувались вночі 28.09.2022, які узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Право в суспільстві відображається в поведінці його членів та має вид соціального факту. Встановлені в суспільстві правила поведінки є обов`язковими для всіх членів суспільного життя. За порушення особи встановлених правил поведінки в суспільстві передбачається юридична відповідальність.

Вид і міра покарання за вчинення діяння, передбаченого ст.130 КУпАП втратило значення, як дрібного делікту, оскільки роками відповідальність за такі діяння посилюється та є резонансними в національній системі права через настання суспільно небезпечних наслідків.

Вказане обґрунтовується тим, що коли особа перебуває під дією певних речовин, які знижують увагу і швидкість реакції, вона нездатна належно реагувати на особливості дорожньої обставини.

Тобто, життя та здоров`я учасників дорожнього руху залежать від випадку чи трапиться на руху такої особи аварійна ситуація або складна дорожня обстановка, чи ні.

Тому, діяння за ст.130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху та має посилену юридичну відповідальність в суспільстві.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, наголошено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Тому, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, керуючись критерієм доведення вини «поза розумним сумнівом», вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 в рушенні вимог п.2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а також про необхідність застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Оскільки, судом ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, то відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір стягненню з останнього підлягає судовий збір на користь держави в сумі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 33, ч.1 ст. 130, 283,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя Л.М.Демченко