Справа №: 452/141/23
П О С Т А Н О В А
15 березня 2023 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Корольчук Н.В.
секретаря: Макаревич Л.Р.
захисника Книш О.Я.,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
03.01.2023 року о 18-15 год. в м. Самборі по вул. Шевченка Львівської області водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, а саме керував автомобілем Renault Laguna н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 до суду не з`явився, подав письмові пояснення, в яких свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення заперечив та зазначив, що 03.01.2023 року близько 18-00 год. на автомобілі Renault Laguna н.з. НОМЕР_1 повертався додому. Алкогольних напоїв в той день не вживав, автомобіль був в технічно справному стані. В м. Самборі його зупинили працівники патрульної поліції. З приводу причини зупинки повідомили, що нібито якийсь невідомий повідомив їм, що військові в його автомобілі розпивали спиртні напої. У подальшому на його прохання показати свої посвідчення та відрекомендуватися, а також надати докази підстав зупинки працівники патрульної поліції відмовили йому у цьому. На його зауваження з приводу таких дій був викликаний другий екіпаж, поліцейські, які входили до його складу, сказали йому сісти до них в автомобіль, що він і зробив. В автомобілі він запропонував цим поліцейським представитися та надати для огляду свої посвідчення, проте у відповідь на це вони деякий час возили його по місту у своєму автомобілі, а згодом запропонували продути Драгер або поїхати для обстеження в лікарню, оскільки вони вважали, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, на що він відмовився у зв`язку із такими незаконними діями поліцейських. Після цього поліцейські повідомили йому, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП і сказали, щоб від виходив з машини, що він і зробив, пішов до свого автомобіля, сів та поїхав додому. Як протокол про адміністративне правопорушення, так і інші документи, які містяться в матеріалах справи, були складені без його присутності.
Захисник Книш О.Я. в судовому засіданні висловив думку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Обгрунтовуючи свою позицію, зазначив, що дата вчинення інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, зазначена в протоколі (03.01.2022 року) не відповідає даті складання самого протоколу 03.01.2023 року. Окрім того, працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення номер та серію відеокамери, дату її виробництва та назву камери, на яку здійснювався відеозапис, сам відеозапис не є безперервним. Крім того вказав, що всупереч вимогам законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не були залучені двоє свідків.
Суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується сукупністю перевірених і досліджених судом доказів, які суд визнає належними та допустимими, а саме:
- даними протоколу серії ААБ №172353 від 03.01.2023 року, у якому зазначеного, що 03.01.2022 року о 18-15 год. в м. Самборі по вул. Шевченка Львівської області, водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, а саме керував автомобілем Renault Laguna н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису нагрудна відеокамера;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03.01.2023 року, у якому зафіксовано, що ОСОБА_1 у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, що засвідчено підписом поліцейського ОСОБА_3 та зафіксовано на нагрудну камеру;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 03.01.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проїхати у Самбірську ЦРЛ для проходження огляду на стан сп`яніння;
- відеофайлами із відеореєстратора поліцейського, з яких вбачається, що 03.01.2023 року у вечірній час патрульними здійснювалося переслідування автомобіля Renault Laguna н.з. НОМЕР_1 , після зупинки автомобіля було встановлено, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 .. У подальшому ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та у найближчому медичному закладі охорони здоров`я - Самбірській ЦРЛ, після чого йому було роз`яснено наслідки у вигляді складання про ;
- рапортом поліцейського щодо обставин виявлення та документування інкримінованих ОСОБА_1 дій від 03.01.2023 року.
Наведені у рапорті відомості підтвердив допитаний у судовому засіданні поліцейський ОСОБА_3 , котрий будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання суду неправдивих показань, пояснив, що під час перебування на чергуванні спільно із інспектором ОСОБА_4 03.01.2023 року близько 18-10 год. в м. Самборі по вул. Шевченка, 52 до них підійшов невідомий чоловік та повідомив про те, що військові у форменому одязі у автомобілі Рено Меган д.н.з. НОМЕР_1 перебувають в стані алкогольного сп`яніння та розпивають спиртні напої біля будинку №54. Під`їждаючи до даного будинку, було виявлено даний автомобіль марки Рено Меган н.з НОМЕР_1 , який згодом почав рухатися і в якого був частково неосвітлений задній номерний знак, тому згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу. Підійшовши до автомобіля, водієві було запропоновано пред`явити необхідні документи, на що останній погодився, після чого було встановлено, що водієм являється ОСОБА_1 .. Оскільки на місці події була присутня група «підтримки» водія з числа військових, які перешкоджали документуванню події, для допомоги був викликаний ще один екіпаж. Згодом стосовно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.
Крім того, допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 в свою чергу суду пояснив, що 03.01.2023 року перебував на чергуванні в складі екіпажу патрульної поліції, до його екіпажу надійшло звернення від іншого екіпажу в складі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з приводу того, що їм необхідно виїхати на терміновий виклик, а тому просили прибути на місце зупинки транспортного засобу, у водія якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння для продовження документування, що його екіпаж і зробив. Прибувши на місце, водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою приладу Драгер або проїхати для проходження обстеження в лікарню, на що відмовився, після чого він був доставлений в Самбірський РВ, де перебував перший екіпаж в складі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ,. для складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Підстав не довіряти таким показанням свідків суд не знаходить, оскільки вони є послідовними, логічними та узгоджуються з іншими наведеними вище об`єктивними доказами у справі.
Зазначені вище докази винуватостіособи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у сукупності є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також, на думку суду, є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Оцінюючи доводи захисника щодо недоведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому дій суд виходить з наступного.
1. Щодо дати вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, яка у складеному стосовно нього протоколі про адміністративне правопорушення зазначена як «03.01.2022 року».
В ході розгляду справи достовірно встановлено і це випливає з наявних в матеріалах справи наведених вище документів, які датовані 03.01.2023 року (сам протоколом про адміністративне правопорушення, датою складання якого зазначено 03.01.2023 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, рапорт поліцейського) та дають підстави зробити беззаперечний висновок про те, що при зазначенні цієї дати в протоколі фактично була допущена описка і дійсною датою, коли ОСОБА_1 було вчинено інкриміноване йому правопорушення є 03.01.2023 року. Окрім іншого, про те, що ця подія мала місце саме 03.01.2023 року повідомили як допитані судом свідки - поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , так про це зазначив і сам ОСОБА_1 у наданих суду письмових поясненнях щодо інкримінованого йому правопорушення.
Тому допущена у складеному стосовно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення описка щодо дати вчинення інкримінованого йому правопорушення не свідчить про його неналежність як доказу, не спростовує порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5. ПДР України, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не є єдиним доказом у справі і має відповідно до положень ст. 252 КУпАП оцінюватися у сукупності з іншими доказами у справі, у яких, як вказано вище, зафіксовано, що подія мала місце 03.01.2023 року, що сумнівів у суду за результатами розгляду справи не викликає.
2. Доводи захисника про відсутність у справі доказів безперервного проведення відеозапису документування інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення висновки суду щодо доведеності його винуватості не спростовують з огляду на наступне.
Правила та норми КУпАП, на які посилався захисник, обґрунтовуючи свою позицію щодо неналежності як доказу диску з відеозаписом, та які зобов`язують поліцейських здійснювати відео фіксацію процедури проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, не визначають особливих вимог до технічних характеристик того чи іншого відеозапису, з урахуванням тієї обставини, що за умовами, визначеними КУпАП, до використання допускаються фактично будь-які технічні засоби. Не встановлені особливі вимоги до здійснюваного відеозапису й Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026. Остання лише визначає правила користування поліцейськими ввіреними їм технічними засобами і не визначає жодних умов, за яких відеозапис, долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, міг би бути визнаний не допустимим, в тому числі і за відсутності безперервності. Досліджене судом відео надає можливість встановити події, які мали місце 03.01.2023 року за участю ОСОБА_1 , та містить відомості про обставини, які підлягають доказуванню у даній справі факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт відмови ним від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, що чітко зафіксовано відеозаписом, а тому наявний в матеріалах справи відеозапис може бути розцінений як доказ в розумінні ч. 1 ст. 251 КУпАП.
Такий висновок суду ґрунтується на тому, що наведеними нормами визначена необхідність залучення до участі у огляді двох свідків у разі неможливості застосування відеозапису, тоді як в ході розгляду справи достовірно встановлено, що відеозапис документування інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення проводився і вище наведена надана йому судом оцінка як належному доказу.
Отже, в ході розгляду справи не встановлено таких порушень, які б давали підстави визнати наявні у справи докази недопустимими та спростовували висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.
Надані ОСОБА_1 суду письмові пояснення про невизнання винуватості суд розцінює як обраний спосіб захисту та прагнення уникнути відповідальності за вчинене, оскільки він жодним іншим чином, крім пояснень, які суперачать об`єктивним зібраним у справі доказам, не довів своєї позиції. При цьому, у цих же письмових поясненнях зазначив, що перед тим, як його зупинили працівники поліції, він керував транспортним засобом та на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та у найближчому медичному закладі.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено, і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами, що на думку суду, є достатнім для виправлення порушника і попередження вчинення ним нових правопорушень.
Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з особи підлягає стягненню судовий збір в сумі 536,80 грн..
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221 КУпАП, суддя, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя