Справа № 201/683/21
Провадження № 3/201/716/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 червня 2020 року о 08 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «Мазда», д/н НОМЕР_1 , під час виїзду на дорогу з прилеглої території в районі буд. № 1 по ж/м Сокіл-1 в м. Дніпрі, не надала переваги у русі перед проїзною частиною по вул. Космічна, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «БМВ», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував по ній. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.2 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнала сама правопорушниця.

ОСОБА_1 під час розгляду справи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, водночас не надала пояснень щодо обставин справи, повідомивши, що через отримані тілесні ушкодження вона не пам`ятає як відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 30 червня 2020 року приблизно о 08 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «БМВ», він рухався по вул. Космічна з боку ж/м Тополя в напрямку вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі по лівій крайній смузі та десь за 50-60 метрів від себе побачив автомобіль «Мазда», що стояв перед виїздом з прилеглої території з увімкненим світловим покажчиком повороту ліворуч. Наблизившись до вказаного прилягання дороги на відстань 10-12 метрів, він несподівано побачив, як автомобіль «Мазда» почав виїжджати на проїзну частину, перетинаючи його напрямок руху, у зв`язку з чим він став намагатись уникнути зіткнення, зменшивши його наслідки, та вивернув в іншу від ймовірного удару сторону, ліворуч, однак водій автомобіля «Мазда», повертаючи ліворуч, продовжував зменшувати відстань до нього, після чого він застосував екстрене гальмування та відбулось зіткнення з передньою лівою частиною автомобіля «Мазда». Також він звернув увагу, що в момент маневру водій автомобіля «Мазда» розмовляла по телефону та дивилася праворуч, хоча повинна була дивитися ліворуч.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушниці ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортом поліцейського, складеного за результатами вжитих заходів під час оформлення матеріалів за фактом ДТП; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30 червня 2020 року зі схемою до нього, на якій зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між учасниками дорожнього руху відбулось в той час, коли водій ОСОБА_1 виїжджала з прилеглої території на дорогу, по якій вже рухався інший водій ОСОБА_2 , якому правопорушниця не надала переваги у русі, що стало причиною їх зіткнення між собою, також у протоколі огляду зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; матеріалами відеозаписів з камер зовнішнього спостереження та відео-реєстратора автомобіля «Мазда», на яких зафіксована подія адміністративного правопорушення за участю причетних автомобілів за обставин, установлених вище та обставин, викладених в протоколі; висновком комплексної судової автотехнічної та фототехнічної експертизи № 19/104-9/2/1279/1280 від 14 грудня 2020 року, відповідно до якого дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходилося у причинному зв`язку з настання даної ДТП, водночас для останньої не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволяли б виконати зазначені вимоги правил дорожнього руху, крім того в даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, однак вказані невідповідності з технічної точки зору не знаходилися у причинному зв`язку з настанням даної ДТП, оскільки останній не мав технічної можливості запобігти ДТП своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення, навіть за умов руху його автомобіля з дозволеною швидкістю, у зв`язку з чим в діях цього водія також не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України; постановою про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2022 року, відповідно до якої після встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди, зазначених вище, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001332 від 01 липня 2020 року, було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України; поясненнями очевидця пригоди свідка ОСОБА_3 ; поясненнями водія-учасника пригоди ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 323572 від 18 жовтня 2021 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

Вищевикладене повністю підтверджується долученими до справи матеріалами відеозаписів з камер зовнішнього спостереження та відео-реєстратора автомобіля «Мазда», що взаємодоповнюють один одного. Так, відтворені відео-дані повністю зіставляються з фактичними обставинами справи, а також дозволяють безпосередньо пересвідчитися суду у зафіксованих в протоколі відомостях, зокрема про те, що водій автомобіля «Мазда», д/н НОМЕР_1 ,виїжджав на дорогу з прилеглої території, однак не надав переваги у русі водію автомобіля «БМВ», д/н НОМЕР_2 , який в той момент рухався по проїзній частині та незалежно від напрямку свого подальшого руху мав перевагу, тобто право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху, у тому числі попереднього водія, який, всупереч вимозі дати дорогу, не зупинився та продовжив рух, повертаючи ліворуч, внаслідок чого траєкторії руху вказаних учасників дорожнього руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали. Таким чином діями водія ОСОБА_1 було спричинено наслідки, які настали, оскільки згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України термін дати дорогу означає вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної пригоди, потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у протоколі огляду місця ДТП від 30 червня 2020 року зі схемою та фотографіями до нього, зокрема відносно часу та місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить наявність порушень п. 10.2 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 .

Водночас твердження сторони захисту з приводу того, що водій ОСОБА_2 рухався з перевищенням швидкості безпосередньо в момент зіткнення не виглядають безпідставно з урахуванням оглянутих відеозаписів та їх об`єктивної оцінки, проте вказані аргументи виходять за межі судового розгляду, оскільки провадження в даній справі здійснюється лише в рамках протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . Тобто встановлення порушень правил дорожнього руху в діях іншого водія ОСОБА_2 підлягало б доказуванню та могло б стати предметом розгляду безпосереднього дослідження суду лише у разі спільного притягнення водіїв-учасників дорожньо-транспортної пригоди до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, однак в даному випадку в провадження суду надійшов лише протокол стосовно водія ОСОБА_1 , а тому суд розглядає справу саме в межах цього протоколу та фактичних обставин адміністративного правопорушення, викладених у ньому. Водночас слід зазначити, що в матеріалах справи наявний висновок комплексної судової автотехнічної та фототехнічної експертизи № 19/104-9/2/1279/1280 від 14 грудня 2020 року, відповідно до якого дії водія ОСОБА_2 дійсно не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, однак вказані невідповідності з технічної точки зору не знаходилися у причинному зв`язку з настанням даної ДТП, оскільки вказаний водій не мав технічної можливості запобігти ДТП своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення, навіть за умов руху його автомобіля з дозволеною швидкістю.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 11 червня 2004 року передбачено, що з метою забезпечення виконання вимог закону у справах про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 124 КУпАП, у випадках, коли до адміністративної відповідальності притягаються дві або й більше осіб, внаслідок спільних дій яких сталася дорожньо-транспортна подія, суди повинні практикувати розгляд справ щодо них в одному провадженні.

Однаково слід враховувати положення пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року, яким встановлено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Таким чином, з`ясовуючи ступінь участі (внеску) водія ОСОБА_1 у спричиненні протиправного наслідку, суд виходить з того, що порушення останньою правил виїзду на дорогу з прилеглої території доводиться поза розумним сумнівом, а отже правопорушниця мусила надати перевагу у русі водію ОСОБА_2 , який рухався по проїзній частині, а отже мав перевагу, при цьому слід враховувати, що ОСОБА_1 могла уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, оскільки видимість дороги у її напрямку руху при виїзді з прилеглої території та повороті ліворуч на вул. Космічна в м. Дніпрі не обмежувалась геометричними параметрами дороги, придорожніми спорудами, насадженнями або іншими об`єктами, у зв`язку з чим ця особа мала достатню видимість, на якій з місця водія можна було чітко розпізнати межі елементів дороги та розміщення учасників руху, зокрема автомобіля «БМВ», який наближався по проїзній частині з лівого боку, що відповідно давало змогу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності орієнтуватися під час керування для здійснення безпечного маневру виїзду на дорогу.

З огляду на вищевказане ОСОБА_1 при виборі швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом не була врахована дорожня обстановка та її умови, зокрема інтенсивність, рівень та засоби організації дорожнього руху за її напрямком при виїзді на дорогу, де також було встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» (відповідно до відомостей з протоколу огляду місця ДТП зі схемою до нього та переглянутих у судовому засіданні матеріалів відеозаписів з камери відео-реєстратора автомобіля «Мазда»). Отже в даній дорожній ситуації ОСОБА_1 не мала перевагу, а тому саме її дії першочергово знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки остання, виїжджаючи на дорогу, оглядовість якої їй не обмежувалась, повинна була не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це могло примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість, а отже характер, черговість та ступінь її участі (внеску) призвели до спричинення протиправного наслідку.

При цьому позицію захисника щодо необхідності отримання додаткових доказів, зокрема дослідження даної події зіткнення експертним шляхом, суд вважає недоцільною і такою, що лише безпідставно затягне розумні строки розгляду цієї справи в разі її задоволення, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна така кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, водночас даних матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній. Разом з тим слід звернути увагу учасників провадження, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, встановлення обставин адміністративного правопорушення підлягає з`ясуванню саме при розгляді справи відповідним органом (посадовою особою), в даному випадку судом.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «БМВ».

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушниці в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, з матеріалів адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення 30 червня 2020 року, а отже, на момент розгляду справи 21 березня 2023 року, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення минув, у зв`язку з чим, у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП, накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 38, 247 п. 7, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП України на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України провадженням закрити у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко