Номер провадження: 33/813/42/23
Номер справи місцевого суду: 521/8623/22
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Воронцова Л. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Воронцової Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 24 жовтня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 24 жовтня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнено судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 04 червня 2022 року о 22 годині 32 хвилин, у м.Одесі по вул.Житомирська, буд.116, керував автомобілем «Nissan Almera» д.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено зі згоди водія, у встановленому законом порядку, за допомогою приладу алкотестер «DRAGER» №0411, результат вмісту алкоголю в крові 0,59 проміле.

Не погоджуючись із вказаною постановою апелянт подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_1 обґрунтував тим, що строк пропущено не з його вини, оскільки його апеляційну скаргу судом апеляційної інстанції двічі було повернуто.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зазначив, що скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведено належними та достатніми доказами, а документи, що знаходяться в матеріалах справи, не відповідають вимогам чинного законодавства, протокол має виправлення.

Зазначає, що його зупинка була безпідставною. При цьому також були відсутні і підстави для огляду на стан сп`яніння, оскільки він був тверезим та не мав ознак алкогольного сп`яніння, що зафіксовано на відеозаписі працівників поліції. Крім того, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння здійснено із використанням спеціального технічного засобу, що не був відкалібрований у визначені інструкцією з експлуатації строки, а сам огляд працівниками поліції проведено із порушенням вимог ст.266 КУпАП, оскільки працівниками поліції йому не було роз`яснено право на огляд в медичному закладі. Також працівниками поліції його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Суд першої інстанції допустив формальний підхід до розгляду справи та залишив поза увагою вказані обставини, а також його пояснення, що надані в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вимоги та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.294 КПК України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Хоча ст. 294 КУпАП і містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

На переконання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтував існування обставин, які не залежали від його волевиявлення та перешкодили вчасно звернутися із апеляційною скаргою.

Так, матеріали провадження свідчать, що вперше з апеляційною скаргою на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 24 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся 31 жовтня 2022 року (а.п.31).

Разом із цим, постановою Одеського апеляційного суду від 04 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто у зв`язку із відсутністю на ній підпису апелянта (а.п.53).

Надалі, ОСОБА_1 08 листопада 2022 року повторно подав апеляційну скаргу, однак постановою Одеського апеляційного суду від 11 листопада 2022 року її було повернуто у зв`язку із тим, що апеляційна скарга подана поза межами строку на апеляційне оскарження без клопотання про поновлення такого строку (а.п.56, 79).

15 листопада 2022 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Надаючи оцінку наведеним фактичним обставинам, з огляду на те, що вперше з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду в межах строку на апеляційне оскарження, проте надалі його апеляційні скарги двічі були повернені судом, суд апеляційної інстанції вважає зазначені обставини поважними причинами пропуску ним строку на апеляційне оскарження, у зв`язку із чим клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а відповідний строк - поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу незаконності прийнятого судом першої інстанції рішення, то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи прийшов до наступного, що висновки суду першої інстанції, які викладені в постанові, відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на доказах наявних у матеріалах справи, яким суд дав належну оцінку.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 090147 від 04 червня 2022 року ОСОБА_1 інкриміновано, що він 04 червня 2022 року о 22 год. 32 хв. в м.Одеса, вул.Житомирська 116, керував транспортним засобом Nissan Almera н/з НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального приладу ALCOTEST DRAGER 0411. Результат: 0,59 проміле. Тест №7510. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

Суд першої інстанції, притягаючи ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП дійшов висновку, що зазначені обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду.

Так, положення ч.1 ст.130 КУпАП, серед іншого, передбачають адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи зі змісту вказаної норми, для встановлення в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення необхідно довести факт керування особою транспортним засобом, а також факт сп`яніння, що має бути встановлений під час відповідного огляду, проведеного в порядку, передбаченому ст.266 КУпАП.

Як вже зазначалося, вирішення питань передбачених ст.280 КУпАП, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, здійснюється судом на підставі оцінки доказів, за внутрішнім переконанням суду, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали провадження свідчать, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД 090147 від 04 червня 2022 року ОСОБА_1 згідно якого він 04 червня 2022 року о 22 год. 32 хв. в м.Одеса, вул. Житомирська 116, керував транспортним засобом Nissan Almera н/з НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального приладу ALCOTEST DRAGER 0411. Результат: 0,59 проміле. Тест №7510. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві;

-дублікатом результатів спеціального технічного засобу ALCOTEST 7510 ARLM-0411 від 04 червня 2022 року, згідно якого результат огляду ОСОБА_2 становить 0,59 проміле.

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,53 проміле;

-направленням на огляд до медичного закладу водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;

-відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, оглянутих в судовому засіданні на яких зафіксовано момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , констатація запаху алкоголю в автомобілі, роз`яснення йому права проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, процес його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, відсутність будь-яких заперечень щодо стану алкогольного сп`яніння і результатів тестування, а також оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Надаючи оцінку наведеним доказам, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про доведеність скоєння 04 червня 2022 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Надані працівниками поліції докази підтверджують існування в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та отримані в порядку передбаченому процесуальним законодавством.

Зокрема, як вірно встановив суд першої інстанції факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується змістом відеозапису з нагрудного реєстратора працівника поліції, цей факт не заперечує і апелянт.

Посилання ОСОБА_1 на те, що зупинка його автомобіля працівниками поліції була безпідставною, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає.

Згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, дія якого у встановленому законом порядку неодноразово продовжувалася.

Відповідно до ч.4 ст.8 ЗУ «Про Національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Положеннями статті 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно з п.15 «Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», що затверджений постановою КМУ №1455 від 29 грудня 2021 року, патрулям на території, де встановлено особливий режим, в установленому законодавством порядку надано право перевіряти в осіб документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти до органів або підрозділів Національної поліції для встановлення особи; у разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які перевозяться зазначеними особами.

Як вбачається зі змісту відеозапису з нагрудного реєстратора працівників поліції транспортний засіб ОСОБА_1 ними зупинено для перевірки документів осіб. Зокрема працівники поліції перевірили паспорт ОСОБА_1 та пасажира його транспортного засобу.

Враховуючи, що на всій території України з 24 лютого 2022 року діє режим воєнного стану, що передбачає обмеження ряду прав та свобод громадян, з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, суд апеляційної інстанції не вбачає в застосуванні працівниками поліції таких превентивних заходів, як зупинення транспортного засобу та перевірки документів, порушення вимог діючого законодавства і як наслідок незаконність послідуючих дій.

Що стосується питання перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, то зазначена обставина підтверджується результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, який показав результат 0,59 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, протоколом про адміністративне правопорушення, а також змістом відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції.

Посилання апелянта на те, що були відсутні підстави для його огляду на стан сп`яніння, оскільки він був тверезим та не мав ознак алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки відповідно до змісту відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та запах у салоні автомобіля. Крім того, працівник поліції запитав у ОСОБА_1 чи вживав він алкоголь на що останній відповів, що вживав.

Таким чином працівники поліції обґрунтовано запропонували пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому роз`яснили можливі варіанти такого огляду. Проти огляду на місці зупинки із застосуванням технічних засобів ОСОБА_1 не заперечував, як і результатів огляду.

Що стосується процедури огляду та доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 із вказаного приводу, то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Порядок огляду особи, яка керувала транспортним засобом на стан сп`яніння визначений ст.266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

Відповідно до положень ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно Розілу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Матеріали провадження свідчать, що працівниками поліції належним чином дотримано порядок огляду особи на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу.

Так, зі змісту відеозапису вбачається, що працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 можливість його огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного закладу, так і в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці за допомогою технічного засобу, йому роз`яснено процедуру огляду. За результатами огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки технічний засіб показав результат 0,59 проміле. При цьому працівник поліції пояснив, що допустима норма складає 0,2 проміле, а ОСОБА_1 результати не спростовував.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено його право на огляд в медичному закладі, у разі незгоди з результатами огляду за допомогою спеціального технічного засобу, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки такий обов`язок працівника поліції не передбачений, ні положеннями ст.266 КУпАП, ні Інструкцією. Незгоди з результатами ОСОБА_1 не висловлював, як і бажання пройти огляд у медичному закладі.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на працівника поліції покладається обов`язок забезпечити огляд особи в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Тобто такий обов`язок виникає лише у разі незгоди особи з результатами огляду.

Як вбачається із матеріалів провадження, зокрема відеозапису ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу.

Враховуючи, викладене суд апеляційної інстанції не вбачає в діях працівників поліції порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції використано технічний засіб «Alkotest Drager 7510», що не був відкалібрований у визначені інструкцією з експлуатації строки, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає з наступних підстав.

Згідно з п. п. 2-7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України, 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які дозволені до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, доступ до якого є загальнодоступним. При цьому газоаналізатор типу Alcotest виробництва Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких належить і Drager Alcotest 7510, включений до вказаного переліку.

Згідно сертифікату відповідності на газоаналізатор Drager Alcotest, а також свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ARLM - 0411, що чинне до 23.06.2022 року.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 №1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за №1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено, що міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається складає один рік.

Відповідно до сервісної гарантійної книжки на газоаналізатор Drager Alcotest 7510 OIML вказаний прилад повинен виконувати операції Сервісне ТО, Градуювання, Повірка - один раз на дванадцять місяців.

Згідно свідоцтва про повірку, а також відомостей сервісної гарантійної книжки приладу ALCOTEST 7510 ARLM-0411, його остання повірка здійснювалася 22 червня 2021 року та є чинною до 23 червня 2022 року.

Відповідно до результатів технічного засобу ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 04 червня 2022 року, тобто в межах міжповірочного інтервалу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення інструкції з експлуатації технічного засобу ALCOTEST 7510 він має калібруватися кожні шість місяців, є безпідставними та непереконливими, оскільки в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на положення російськомовної інструкції Drager Alcotest 7510, в редакції 2008 року. Натомість у вільному доступі в мережі інтернет наявні інші редакції такої інструкції в тому числі, і українською мовою, згідно з якими, сервісне обслуговування та градуювання приладу має проводитися кожні 12 місяців. При цьому такі інструкції не передбачають саме калібрування приладу.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, оскільки зміст протоколу про адміністративне правопорушення, а також відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції свідчить, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.

Посилання ОСОБА_1 на наявність виправлення у протоколі щодо виявленої кількості вмісту алкоголю, не спростовують законність протоколу та не впливають на висновок суду, тому підлягають відхиленню.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Натомість встановлено, що судом першої інстанції дотримано вимоги процесуального законодавства під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Висновки суду ґрунтуються на перевірених доказах та відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова Малиновського районного суду м.Одеси від 24 жовтня 2022 року є законною та обґрунтованою, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 24 жовтня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 лютого 2023 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду Л.П.Воронцова