Справа № 156/847/22
Провадження № 3/156/10/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2023 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М.О., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, мешканки: АДРЕСА_1 , непрацевлаштованої, на утриманні троє неповнолітніх дітей,

за ч. 1 ст. 188-50 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП)

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - не з`явилася,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

20.12.2022 року об 11:00 год в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не виконала законних вимог посадових осіб органу опіки і піклування Іваничівської седищної ради та не допустила до обстеження умов проживання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим створила перешкоди здійсненню посадовими особами органу опіки та піклування покладених на них законом повноважень. ОСОБА_1 поводила себе агресивно, нецензурно лаялась, кричала та погрожувала фізичною розправою.

Такими діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст.188-50 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином особисто повідомленою 27.12.2022 року про дату, час та місце розгляду справи (що зафіксовано у трекінгу № 790 рекомендованого повідомлення про вручення № 530) не з`явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки, а також не надіслала клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 188-50 КУпАП не є обов`язковою.

Беручи до уваги те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 достеменно знала про складання відносно неї адміністративного протоколу 20.12.2022 року і що розгляд справи відбудеться о 09:30 год 11 січня 2023 року в Іваничівському районному суді Волинської області, проте не вжила жодних заходів для явки до суду, не подала клопотань щодо надання доказів невинуватості чи будь-яких інших доказів, які б вказували чи мали місце події, зазначені в протоколі та обставини їх виникнення, тому суддя вважає, що є всі підстави для прийняття справедливого, законного та неупередженого рішення без участі такої.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 188-50 КУпАП передбаченоадміністративну відповідальність за невиконання законних вимог посадових (службових) осіб органу опіки та піклування, недопущення тим із батьків або тим з інших членів родини, з яким проживає дитина, або особою, яка проживає з таким із батьків (дитиною), посадових (службових) осіб органу опіки та піклування до обстеження умов проживання дитини, створення перешкод посадовим (службовим) особам органу опіки та піклування при здійсненні інших покладених на них законом повноважень.

ІV. Висновок суду

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою служби у справах дітей Іваничівської селищної ради на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ст. 188-50 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-50 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 20.12.2022 року;

- копіями свідоцтв про народження дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де матір`ю дітей вказано ОСОБА_1 ;

- копією довідки Іваничівської селищної ради Волинської області від 14.12.2022 року № 1-211/9/2-22 про склад сім`ї ОСОБА_1 мешканки АДРЕСА_1 , з якої слідує, що до складу її сім`ї входять: співмешканець ОСОБА_4 , 1990 р.н., син ОСОБА_2 , 2008 р.н., син ОСОБА_3 , 2012 р.н., дочка ОСОБА_1 , 2014 р.н. та батько ОСОБА_3 , 1963 р.н.;

- копія клопотання Комунального закладу загальної середньої осіти "Іваничівський ліцей " 2 імені Юрія Лелюкова Іваничівської селищної ради Волинської області" від 14.11.2022 року № 046/01-09/2-22 про проведення відповідної работи із сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , діяти яких ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 систематично пропускають школу без поважних причин;

- копією повідомлення Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області від 07.12.2022 року № 19397/92/01-2012 про інформування служби у справах дітей Іваничівської селищної ради про проведення обстеження та складання акту умов проживання родини ОСОБА_4 ;

- копією повідомлення Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області від 07.12.2022 року № 19398/92/01-2012 про інформування служби у справах дітей Іваничівської селищної ради про проведення обстеження та складання акту умов проживання родини ОСОБА_1 ;

- актом про недопущення до житлового приміщення для обстеження умов проживання дітей від 23.11.2022 року;

- письмовими поясненнями до протоколу свідка ОСОБА_5 від 20.12.2022 року;

- письмовими поясненнями до протоколу свідка ОСОБА_6 від 20.12.2022 року та іншими документами, доданими до протоколу.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії посадових осіб служби у справах дітей Іваничівської селищної ради щодо складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржувала, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровувала.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суддею беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 не виконала законні вимоги посадових (службових) осіб органу опіки та піклування та не допустила останніх до обстеження умов проживання дітей, чим створила перешкоди посадовим (службовим) особам органу опіки та піклування при здійсненні покладених на них законом повноважень, та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 188-50 КУпАП, оскільки докази її вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

V. Накладення стягнення

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність за адміністративне правопорушення суддею не встановлено.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці (працездатна, вперше протягом року притягується до адміністратвиної відповідальності за вчинення невиконання законних вимог посадових (службових) осіб органу опіки та піклування), ступінь її вини, майновий стан (непрацевлаштована, на утриманні троє неповнолітніх дітей), негативну характеристику надану за місцем її проживання, суддя вважає доцільним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн та за своїм видом та мірою відповідає завданню й меті накладення адміністративного стягнення та є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

VІ. Судові витрати

Відповідно до змісту ст.40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 188-50, ст. ст. 33, 34, 35, 40-1, 283-285, 268, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-50 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому цієї постанови.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови із ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, та потерпілою особою протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя М. О. Федечко