Справа №333/4748/22
Провадження №3/333/181/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 березня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., за участі захисника Титаренко О.Є., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює волонтером у громадській організації, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2022 року, в 11 год. 40 хв., ОСОБА_1 у м. Запоріжжя по вул. Космічна, буд.140 керував транспортним засобом «Volkswagen Bora», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. На пропозиції інспектора поліції щодо проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив, що

23.09.2022 року, приблизно об 11 год. 40 хв., він, перебуваючи за кермом автомобіля «Volkswagen Bora», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції на блокпості, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 140, які перевірили у нього документи. У подальшому поліцейські спитали чи має він заборонені предмети, чи вживає наркотичні засоби, на що він відповів негативно. Після цього, працівники поліції запропонували йому поїхати до лікарні на провести огляд на стан сп`янінні. Він погодився на таку пропозицію, але поліцейський зазначив, що на цей час автомобіля, який би відвіз до медичного закладу не має, і відповідний транспорт приїде не менше, чим через годину. Йому терміново необхідно було їхати у відрядження за гуманітарною допомогою, тому зателефонував своєму начальнику і попередив, що він буде запізнюватися. З метою економії часу, він попрохав у поліцейського направлення у лікарню для самостійного проходження огляду на стан сп`яніння. Отримавши відмову, він сам поїхав у медичний заклад, де пройшов огляд на стан сп`яніння, якого виявлено не було. Не визнає вини, так як фактично не відмовлявся від проходження на стан сп`яніння, а навпаки пришвидшував цю процедуру.

Захисник Титаренко О.Є. просила суд закрити провадження відносно ОСОБА_1 . При цьому, остання зазначила, що у протоколі про адміністративне правопорушення працівники поліції зазначили, що ОСОБА_1 перебував «з ознаками наркотичного сп`яніння», а необхідно було зазначити «у стані наркотичного сп`яніння», тобто фактично неправильно викладено зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

Працівник поліції, який спілкувався з ОСОБА_1 , фактично примусив останнього, щоб її підзахисний не поїхав до лікарні з поліцейськими, а самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння у тому й самому медичному закладі. На підтвердження вказаних пояснень, захисник Титаренко О.Є. надала суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.09.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 станом на 13 год. 05 хв. не перебуває у стані сп`яніння.

Крім того, захисник зазначила, що момент вмовляння працівником поліції Літвінова С.С. не видно на відеозаписі, тому необхідно дійти до висновку, що поліцейські у порушення вимог законодавства здійснювали запис на нагрудну камеру не безперервно, а фрагментарно.

Враховуючи таку позицію захисника, суд на обговорення учасникам провадження поставив питання про витребування з УПП в Запорізькій області усіх наявних матеріалів по оформленню адміністративного матеріалу. За відсутності заперечень з боку ОСОБА_1 та його захисника, суд вирішив направити відповідну постанову до УПП в Запорізькій області. Згідно відповіді від т.в.о. начальника УПП в Запорізькій області Борзенка О. усі наявні відеоматеріали були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , отримавши пояснення від останнього, вислухавши позицію захисника, дослідивши матеріали вказаної справи, суддя дійшов до такого.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».

Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Згідно п.п.9, 12 Розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п.2-4 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), а також: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.13 Порядку лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Аналогічна норма міститься і у Розділі III «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735.

Згідно положень ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку судді, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у сукупності підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №143765 від 23.09.2022 року, згідно яких встановлено час, дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.09.2022 року (час направлення: 11 год. 49 хв.), згідно з якими підставою направлення ОСОБА_1 для проведення огляду став факт встановлення у останнього ознак наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук; порушення координації рухів, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Медичний огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від нього;

- даними відеозапису (відеофайл «ААД№143765»), згідно яких: працівник поліції зазначає, які ознаки наркотичного сп`яніння ним виявлені у ОСОБА_1 (час: 0:01:13; 0:04:40); ОСОБА_1 працівник поліції неодноразово пропонує проїхати до медичної установи з метою проведення огляду на стан сп`яніння (0:00:33, 0:06:00, 0:06:59), проте, останній зазначає, що у нього відсутній час для того, щоб їхати у медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння (0:06:04, 0:06:45, 0:07:01, 0:23:10).

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

В даному випадку суддя дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні вказані докази, не суперечать, а навпаки доповнюють один одного і є переконливими, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме: водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану наркотичного сп`яніння;

- наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд критично відноситься до твердження ОСОБА_1 , що фактично він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі через те, що у працівників поліції не було транспорту, щоб його туди відвезти. Це спростовується даними відеозапису поліцейського з нагрудної камери. Так, під час відеозапису ОСОБА_1 , відмовляючись від проходження огляду на стан сп`яніння, зазначає, що у нього не має для цього часу, так як йому терміново необхідно їхати у Кременчук (відеофайл «ААД№143765», час: 0:06:04, 0:06:45, 00:07:01). Крім цього, ОСОБА_1 зазначає, що до медичного закладу він не поїде з працівниками поліції через те, що не довіряє їм (відеофайл «ААД№143765», час: 0:12:12 0:12:45). Жодного разу від ОСОБА_1 не прозвучало, що у працівників поліції не має транспорту відвезти його до медичної установи.

Також, суд під час дослідження відеозапису з нагрудної камери працівника поліції не встановив вмовляння або певні провокації з боку поліцейських щодо не проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. Навпаки, з відеозапису вбачається, що працівник поліції декілька разів пропонує ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння (відеофайл «ААД№143765» 0:00:33, 0:06:00, 0:06:59).

В даному випадку суд не приймає до уваги доводи захисника щодо нібито неправильного викладення суті адміністративного правопорушення ОСОБА_1 . Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена у випадку відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У протоколі про адміністративне правопорушення працівник поліції зазначив, що «водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом і відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку». Тобто, на думку суду, поліцейський у суті адміністративного правопорушення повною мірою у діях ОСОБА_1 виклав склад ч.1 ст.130 КУпАП,

Дослідження змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№143765 від 23.09.2022 року свідчить, що він складений відповідно до вимог законодавства. Порушень з боку патрульних поліцейських по оформленню адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність фактів притягнення його за аналогічне адміністративне правопорушення.

Вважаю, що обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , відсутні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

Відповідно до довідки УПП в Запорізькій області ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 08.07.2016 року, у зв`язку з цим, вважаю, що до останнього необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП України.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір»суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод