Провадження № 33/824//9/2023 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

захисника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Дубини М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дубини Максима Борисовича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 24 вересня 2022 року о 18 год 15 хв вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керував транспортним засобом "Renault" д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Першотравневій, 14, в м. Вишневе, Бучанського району, Київська область з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, у присутності двох свідків.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобам строком на один рік.Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Дубина М.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2022 року скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження, за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги захисникзазначає, що постанова винесена з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, і у матеріалах адміністративної справи також відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння.

На думку захисника, те, що зазначено в протоколі не відповідає дійсності, а також інструкції.

Щодо направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення сп`яніння. Відповідно до вказаного документу, м. Буча, вул. Польва 21/10, Бучанська міська лікарня. Вказана лікарня не міститься у переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надано право проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення сп`яніння.

Крім того, поліцейським не вказано ознаки сп`яніння виявлені під час огляду, також у графі (огляд проводився за допомогою) поставлено прочерк. Отже ні яких тестів, навіть ліхтариків поліцейським не використовувалось.

Також звертає увагу, що із записів нагрудних камер видно, що до вказаної клініки ОСОБА_1 поліцейські їхати не пропонували.

Наголошує, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проведений з порушенням вимог, вважається недійсним.

В порушення вимог Інструкції, ОСОБА_1 поліцейський не направив ні до найближчого медичного закладу, ні до медичного закладу який зазначено у відповідному Переліку.

Крім того, в направленні вказано, що особу у заклад охорони здоров`я доставили поліцейський відділу №1, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 нікуди не доставляли і навіть не пропонували доставити.

Також звертає увагу, що з відео матеріалів наявних у справі вбачається, що поліцейський, не оголосив ОСОБА_1 , яка справа розглядається, хто притягається до адміністративної відповідальності, не було роз`яснено права і обов`язки, також жоден із поліцейських не представились.

Апелянт вказує, що з відеозапису, долученого до протоколу, вбачається, що поведінка ОСОБА_1 не є сумнівною, є адекватною, він спілкується з поліцейськими, логічно висловлює свої міркування, підписує документи, є вічливим. Також не вбачається жодних ознак будь якого сп`яніння, які зазначені у протоколі. При цьому нервування водія вочевидь зумовлено лише діями поліцейських, які без очевидних на те підстав вчиняли тиск, вживали ненормативну лексику, провели обшук і постійно натякали на якесь минуле. Жодних підстав для проведення огляду автомобіля у поліцейського не було, проте поліцейський провів обшук, зловжив своїми правами та прямо порушив закон.

Сторона захисту вважає, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 не узгоджуються з критерієм доведеності вини у поза розумний сумнів.

Крім того, з наявного відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Більше того, поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 , що він має право відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також зазначає, що ОСОБА_1 поспішав до дому у зв`язку з потребою доглядати за мамою, ОСОБА_2 , яка проходить реабілітацію та процедуру отримання інвалідності через втрату органу, оскільки на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, вона потребувала постійного догляду, у неї було виявлено онкологічне захворювання, через що їй було проведено Нефректомію - хірургічна операція з видалення нирки (документи у додатках). Про вказану обставину ОСОБА_1 неодноразово повідомляв поліцейських та зазначав вказане у протоколі. На підтвердження наведеному, було долучено відповідну медичну документацію, що також залишилося поза увагою суду.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення адвоката Дубини М.Б., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ж з пунктами 1, 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді вислухав пояснення захисника порушника, дослідив письмові докази у справі, та, за відсутності жодних клопотань щодо дослідження додаткових доказів або виклику і допиту в суді свідків, постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується перш за все письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 101837 від 24 вересня 2022 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, проте зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції він не вказав, а лише власноручно зазначив: "від медичного огляду відмовився, оскільки не можу прибути у запропоноване поліцейським місце (лікарня в місці Києві). Поспішаю додому, оскільки доглядаю за мамою. Наркотики та алкоголь не вживав" (а.с. 1);

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до яких 24.09.2022 близько 18-15 год. В м.Вишневе, по вул.Першотравнева, 14 стили свідками як працівники поліції запропонували громадянину ОСОБА_1 пройти тест в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився (а.с.2,3);

- розпискою про залишення автомобіля на місці зупинки(а.с.5);

- у відеозаписі з нагрудної камери поліцейських, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування у поліцейських виникла підозра про те, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився (а.с.6).

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.5 ПДР України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений працівниками поліції з порушенням вимог діючого законодавства, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта проте, що ОСОБА_1 не було надано направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, то апеляційний суд вважає їх безпідставними. Так, направлення до закладу охорони здоров`я на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складається поліцейськими в разі згоди водія на проходження огляду. В даному випадку водій ОСОБА_1 від даного огляду відмовився.

Доводи апелянта про те, що з наданого до суду відеозапису з бодікамери поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 поводить себе не сумнівно, адекватно, логічно висловлює свої міркування, підписує документі, є ввічливим, у нього не вбачається ознак сп`яніння, то дає підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння, і тому провадження підлягає закриттю, є безпідставними, оскільки водія ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння (порушення вимог п.2.9а ПДР України, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння (порушення вимог п.2.5 ПДР України).

Щодо доводів апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, яка містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, поясненнями свідків в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Доводи апелянта про незаконність, необґрунтованість постанови судді, неналежність та недопустимість доказів у справі апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Суддя районного суду всебічно, повно та об`єктивно дослідив та з`ясував усі обставини справи, та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, та оскарження таких дій і їх результатів.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дубини Максима Борисовича - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко