ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Даценко Н.В., за участі ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнанно винним в тому, що 06 листопада 2022 року, о 15.00 годин, за адресою АДРЕСА_1 , він вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного і психологічного характеру, а саме погрожував фізичною розправою, тягав за комір куртки, наніс декілька ударів по тулубу, висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

За тааких обставин суд першої інстанції прийшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пердбачене ч.1 статті 173-2 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Із постановою суду не погодився ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно із диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст. 173-2КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Прозапобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ст.1 даного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 434490 від 06 листопада 2022 року, вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного і психологічного характеру, а саме погрожував фізичною розправою, тягав за комір куртки, наніс декілька ударів по тулубу, висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

На підтвердження зазначених обставин до матеріалів справи долучено рапорт інспектора-чергового Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській лбласті від 06 листопада 2022 року, протокол про прийняття заяви про кринмінаольне правопоурешння від 06 листопраа 2022 року,пояснення ОСОБА_2 , форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 06 листопада 2022 року.

Скаржником не долучено до матеріалів жодних доказів на стспорстування обставин, зафіксованих у вчкаазних документах, які свідчать про вчиненя ОСОБА_1 домашнього насильства відносно своєї сестри ОСОБА_2 ..

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що обставини домашнього насильства підтверджені матеріалами справи та дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що предметом апеляційного перегляду у межах даного провадження є адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в межах якого ОСОБА_1 не має процесуального статусу позивача, а тому його вимоги про задоволення його позову взагалі не можуть бути розглянуті у порядку судочинства за положеннями КУпАП.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, суд всебічно, повно та об`єктивно розглянув зазначену справу, правильно встановив фактичні обставини, дослідив та оцінив наявні у справі докази та ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Підстави для скасування або зміни постанови місцевого суду, що є законною та обґрунтованою відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2022 рокзалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця