Справа № 711/758/23
Номер провадження 3/711/324/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Черкаського районного управління поліції в Черкаській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній;

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського районного управління поліції в Черкаській області ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 10.12.2022 року близько 03.00 год. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини гр. ОСОБА_2 , тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: ображав словесно, погрожував фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою в бік дружини, хватав за руки та тягав за одяг, чим вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Подія відбувалася в присутності дітей.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного праворушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не визнав. Надав пояснення, що він дійсно із сім`єю проживає за АДРЕСА_1 . Разом із заявницею ОСОБА_2 вони виховують спільних дітей. Щодо подій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 531446, вважає їх надуманими, оскільки ні дружину ні своїх доньок не ображав та не спричиняв будь-якої шкоди. Враховуючи виклад, просить суд провадження по адміністративній справі відносно нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Водночас, фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

У відповідності до ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється в тому числі і на осіб, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 531446 від 16.01.2023 року;

-заявою ОСОБА_2 поданої в порядку ст.214 КПК України від 26.12.2022, згідно якої остання вказує, що вона проживає за вище вказаною адресою з двома малолітніми доньками ОСОБА_3 10.11.2015р. та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та чоловіком ОСОБА_1 . Її чоловік на протязі 2022 року вчиняє домашнє насильство відносно неї і малолітніх доньок. Він б`є її, кричить нецензурною лайкою, словесними образами, погрожує вбити в присутності малолітніх дітей. І це все він робить на очах у малолітніх доньок. Він б`є її в ті місця де не видно синяків, а тільки потім болить голова та шия і вирване волосся. А коли з`являється синець, він каже, що вона сама вдарилась. Але останнім часом він почав піднімати руки на дітей. Передостанній раз він підняв руку на старшу доньку. Вночі, з 09.12.2022 р. на 10.12.2022 р., її чоловік почав кричати на неї щоб вона йому надала відповідь коли у нього закінчиться судова справа і коли вона йому віддасть грошові кошти, які він витратив на оплату послуг адвоката. Він почав кричати що він вб`є її, вона забігла в кімнату де спали їх малолітні доньки, бо вони від його криків прокинулась, це була десь приблизно четверта година ранку. Старша донька вже просто сиділа на ліжку, вона сіла до неї і обійняла її, менша ще лежала на своєму ліжку, а потім її чоловік забіг в дитячу кімнату і почав кричати. Вона просила не кричати бо це лякає дітей, нащо він повідомив, що вб`є її на їх очах. І коли почав її бити, старша донька почала її захищати і тоді він вдарив її по щоці. Він зупинився, коли вона закричала. 20.12.2022 р., коли вона прийшла додому з меншою донькою, яку забрала зі школи, її чоловік знову почав кричати щоб вона йому все пояснила, що відбувається по його справі в суді і віддала йому кошти, які були ним витрачені на адвокатів. Потім бив раками по столу. Кричав що вб`є мене на очах у малолітніх дітей. Коли вона йому казала, що не кричи бо діти в сусідній кімнаті, він відповів, що йому байдуже на дітей. Вона зайшла до дітей у кімнату, то діти були дуже налякані і менша донька плакала. Але в цей раз у старшої доньки був телефон в руках і вона написала повідомлення моїй мамі, щоб воно викликала поліцію. Виклик поліції зафіксовано на 102 - 20.12.2022 р. в 14:13 Після прибуття працівників поліції в їх квартиру, вона в їх присутності зібрала дитячі і свої речі. Працівники поліції її провели до квартири її батьків, де вона і її малолітні доньки на даний час проживають, за адресою АДРЕСА_2 . Заяву вона вирішила написати зараз в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 продовжує телефонувати і переслідувати нас. Почав погрожувати, що відправить її до психіатричної лікарні. Він каже що за гроші можна все зробити. Вона боїться за свою безпеку та безпеку своїх малолітніх доньок, тому що нездатна захистити їх і себе від свого чоловіка та їх батька ОСОБА_1 . Все вище вказане можуть підтвердити, як їх малолітні діти так і її мати та інші свідки, оскільки ОСОБА_1 вчиняв зазначене і в мене на роботі в присутності моїх колег. Тобто, ОСОБА_1 систематично вчиняє домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо неї та їх малолітніх доньок, що призводить до фізичних та психологічних страждань та, як наслідок, погіршення якості мого дітьми життя, у зв`язку з чим вона з дітьми, в супроводі працівників поліції, вимушені були переїхати до її батьків;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 16.01.2023 року, згідно якої остання повідомляє, що 10.12.2023 року близько 03.00 год. її чоловік ОСОБА_1 вчинив сварку психологічного та фізичного характеру, а саме розпочав ображати її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, тягав, штовхав хапав за руки. Події відбувалися в присутності малолітніх дітей.

Згідно ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність правопорушниці обставин не вбачається.

Окрім того, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду), що охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного стягнення тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа "Довженко проти України"), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

За перелічених фактичних обставин, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, зважаючи на те, що ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав в повному обсязі, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП саме у виді штрафу, оскільки таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Разом із тим, положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст.5 вказаного Закону.

Як встановлено, ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору не відноситься, а відтак, відповідно до ст.40-1 КУпАП з нього слід стягнути судовий збір на користь держави за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі, який був встановлений на день вчинення адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.23, 34, 35, 40-1, 173-2, 279, 284, 287, 283, 294, 307, 308 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 536,8 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник