ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/2330/22 Головуючий суддя І інстанції Черняк В.Г.
Апеляційне провадження № 33/818/389/23 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.184 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02 лютого 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02.02.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

- визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та застосовано до неї попередження.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 08.11.2022 року не виконала свої батьківські обов`язки по догляду за малолітнім сином ОСОБА_2 , 2018 р.н., внаслідок чого останній отримав забійну травму хребта.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить судову постанову скасувати, ухваливши нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона не мешкає разом із своєю малолітньою дитиною - ОСОБА_3 , а з 22.12.2020 року дитина проживає разом із своєю бабусею (мати ОСОБА_1 ) ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Апелянт зазначає, що її мати не дозволяє бачитися з дитиною.

Крім того, ОСОБА_1 вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений за її відсутності, матеріали справи не містять жодної медичної документації на підтвердження факту наявності у дитини тілесних ушкоджень, а судом першої інстанції оскаржуваною постановою невірно стягнено судовий збір. Апелянт також зазначає, що положення ст.184 КУпАП не передбачають відповідальність батьків малолітніх осіб.

Окрім цього, ОСОБА_1 просила поновити їй пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02.02.2023 року, посилаючись на те, що в судовому засіданні в суді першої інстанції участі не приймала, а копію постанови не отримувала, а тому не мала можливості у строк, передбачений чинним законодавством подати апеляційну скаргу.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , з наступних підстав.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведеної вище норми вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

Отже, на суддю при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення ст. 278 КУпАП покладено обов`язок вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Як вбачається з відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №729157 від 11.11.2022 року: «… ОСОБА_1 08.11.2022 року не виконала свої батьківські обов`язки по догляду за малолітнім сином ОСОБА_2 , 2018 р.н., внаслідок чого останній отримав забійну травму хребта …» (а.с.1).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Норма статті ч.1 ст. 184 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і , вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні. одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Відповідно до вимог частини 1 статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Разом з цим, всупереч вимогам ст. 256, 184 КУпАП, з відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №729157 від 11.11.2022 року не вбачається час вчинення інкриміноване правопорушення та в чому конкретно полягає з її боку ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків по догляду за своєю малолітньою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній отримав забійну травму хребта.

Крім того, в цьому протоколі зазначено про отримання малолітнім ОСОБА_2 тілесних ушкоджень травму хребта, але матеріали, які надійшли з органу поліції до суду першої інстанції, не містять відповідних медичних документів чи інших відомостей на підтвердження цих фактичних обставин.

Тобто, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №729157 від 11.11.2022 року, не зазначені конкретні дії ОСОБА_1 , які могли б свідчити про ухилення з її боку від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків по догляду за своєю малолітньою дитиною, які є обов`язковою умовою згідно з диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП, а також не зазначений час скоєння адміністративного правопорушення, що є порушенням вимог частини 1 статті 256 КУпАП.

Більш того, в своїй апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 надала суду пояснення про те, що вона не мешкає разом зі своєю малолітньою дитиною ОСОБА_2 , догляд за якою здійснює її мати - ОСОБА_4 .

На підтвердження цих доводів ОСОБА_1 надала суду копію відповіді №89 від 20.05.2021 року за підписом начальника відділу соціальної роботи по Індустріальному району м.Харкова Гетьманської М.Ю., на обліку отримувачів соціальних послуг перебуває сім`я ОСОБА_5 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Сім`я складається з 3 осіб: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; онук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; співмешканець бабусі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, ОСОБА_1 надала апеляційному суду копію відповіді №01-25/77 від 24.05.2021 року за підписом завідувача КЗ «ДНЗ №232» ОСОБА_8 , з якої зокрема вбачається, що вихованням дитини займається бабуся ОСОБА_4 . Вона приводить до садочку та забирає ОСОБА_2 , цікавиться життям свого онука.

Отже, з наданих суду відомостей та матеріалів справи, об`єктивно вбачається, що обставини описані у протоколі, на час апеляційного розгляду не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено не лише про вид та характер вчинених ОСОБА_1 дій, які могли б свідчити про ухилення з її боку від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків по догляду за своєю малолітньою дитиною, а матеріали справи не містять відповідної медичної документації чи інших відомостей про отримання малолітнім ОСОБА_2 тілесних ушкоджень забійної травми хребта, тобто не містять відомостей, що є обов`язковими при встановленні складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності.

Особа, уповноважена складати протокол, в порушення вимог ч.1 ст.256 КУпАП, не зазначили час скоєного адміністративного правопорушення та належним чином не виклала суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що призвело до неконкретності змісту зазначеного протоколу, а також не надала доказів на підтвердження отримання малолітнім ОСОБА_2 тілесних ушкоджень.

Суд першої інстанції на вказане порушення вимог закону уваги не звернув і ухвалив оскаржуване судове рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, встановивши самостійно та формально фактичні обставини адміністративного правопорушення (а.с.13-14).

З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій, що охоплюються складом певного правопорушення, і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, апеляційний суд вважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом наявності в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні правопорушення.

Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути використані судом для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, істотно порушив норми процесуального права та дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

За змістом ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному органу, що порушив провадження в адміністративній справі, на дооформлення.

Крім того, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" було визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення. Така сама позиція була висловлена й у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 11 "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення".

З огляду на вищенаведене, дотримуючись вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення судді є передчасним, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а матеріали цієї справи стосовно ОСОБА_9 , як неповно з`ясовані та неналежно оформлені, - направленню до органу поліції, який його склав, для дооформлення та приведення матеріалів протоколу у відповідність до вимог закону, в тому числі шляхом отримання медичної документації, які могли б свідчити малолітнім ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, а також шляхом перевірки і процесуального фіксування пояснень ОСОБА_1 про те, що її дитина проживає разом з бабусею ОСОБА_4 та вона не має можливості здійснювати догляд за своєю малолітньою дитиною, що дало б можливість прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Згідно норми ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Невідповідність протоколів про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП та недотримання судом першої інстанції статті 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, унеможливлює прийняття у справі законного та обґрунтованого остаточного судового рішення.

Отже, враховуючи вищезазначені обставини, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення - поверненню на доопрацювання до управління патрульної поліції, під час якого слід врахувати вищевикладене та виправити процесуальні недоліки протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №729157 за ч.1 ст.184 КУпАП від 11.11.2022 року.

Після усунення вищенаведених недоліків, справа підлягає направленню в суд першої інстанції для судового розгляду.

Оскільки внаслідок скасування постанови матеріали справи направляються на дооформлення, апеляційний суд не перевіряє решту апеляційних доводів сторони захисту.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши їй процесуальний строк на оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02 лютого 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02 лютого 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП скасувати, прийнявши нову постанову, якою повернути матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , 05 серпня 1998 за ч.1 ст.184 КУпАП для дооформлення посадовій особі, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №729157 за ч.1 ст.184 КУпАП від 11 листопада 2022 року, для усунення процесуальних недоліків, після чого справа підлягає направленню в суд першої інстанції для розгляду в порядку КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков