Справа № 344/6438/22
Провадження № 33/4808/9/23
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю захисника адвоката Борсук Д.Я.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 ,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, а також стягнуто судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за наступних обставин.

23.05.2022 о 00 год. 01 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Коновальця, 229, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Renault Megane Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, в присутності двох свідків, чим порушила п.п. 2.9 а) ПДР України, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення суду прийняте із порушенням норм матеріального та процессуального права, виходячи із наступного.

Вказує на те, що з результатами приладу Драгер вона не погодилася, та висловила бажання пройти огляд в медичному закладі. Однак, для огляду в медичному закладі її доставлено не було.

Зазначає, що в матеріалах справи є наявні матеріали відеозапису на якому чітко видно, що вона висловила незгоду із результатами спеціального технічного засобу і погоджувалася пройти огляд в медичному закладі.

Вважає, що письмові пояснення свідків, які зазначили, що вона погодилася із результатом тесту за допомогою приладу Драгер не відповідають дійсності та їх свідчення суд не може брати до уваги, оскільки вказані особи є працівниками поліції, зацікавлені у розгляді провадження, у зв`язку із цим є сумніви, щодо їхньої неупередженості.

Посилається на те, що коли вона попросила надати сертифікат або свідоцтво про повірку данного приладу поліцейські сказали, що в них його не має, також до матеріалів справи дані документи не додані. У зв`язку із цим є підстастави вважати, що даний прилад не має відповідного сертифікату та не пройшов необхідну повірку, тому його результати можуть бути недостовірними.

Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилась, хоча в установленому законом порядку повідомлялась про розгляд апеляційної скарги, не подала клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту доводів захисника адвоката Борсук Д.Я. вбачається, що ОСОБА_1 знає про розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, однак повністю довіряє йому представництво своїх інтересів в суді та не заперечує проти розгляду апеляційної скарги за її відсутності.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника під час провадження в суді апеляційної інстанції не має такого ж вирішального значення, як в суді першої інстанції. Умови застосування статті 6 Конвенції стосовно провадження в суді апеляційної інстанції залежать від особливостей певного провадження; слід взяти до уваги загалом проведений судовий процес у національній правовій системі, а також роль, яку відіграє у ньому суд апеляційної інстанції (Ермі проти Італії ) При цьому, обвинувачений може відмовитися від свого права брати участь або бути заслуханим в апеляційному провадженні, або прямо, або своєю поведінкою (Кашлев проти Естонії, Хернандес Ройо проти Іспанії).

Апеляційний суд, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 знає про наявність відповідного провадження в суді апеляційної інстанції, повідомлялась про розгляд апеляційної скарги в установленому законом порядку, не подала клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомила про бажання приймати участь у судовому засіданні, враховуючи що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою під час розгляду справи в апеляційній інстанції, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник адвокат Борсук Д.Я. підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Крім того, вказував та те, що зі змісту матеріалів, які характеризують ОСОБА_1 , вбачається, що її волонтерська діяльність свідчить про те, що вона не є суспільно небезпечною та потребує збереження права керування транспортним засобом для забезпечення подальшої можливості займатися волонтерською діяльністю пов`язаною із доставкою автомобільним транспортом вантажів для посилення обороноздатності країни.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомлена про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту доводів апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 вважає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено із порушенням вимог ст.266 КУпАП, оскільки вона не погодився із позитивним результатом огляду на стан сп`яніння , який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу та повинна була бути направлена для проходження огляду в медичний заклад.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративних правопорушень, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушниці та характеру вчиненого правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.9А Правил дорожнього руху України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №201946 від 23.05.2022 року, ОСОБА_1 23.05.2022 о 00 год. 01 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Євгена Коновальця, 229 керувала транспортним засобом марки «Reno Megane Scenic» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, зі згоди водія проводився на місці зупинення транспортного засобу, за допомогою сертифікованого приладу «Драгер» у присутності двох свідків: результат 0,89% проміле, чим порушила п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором взводу №1 роти №2 БУПП в Івано-Франківській області, лейтенантом поліції Дуплецою Т.Я., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а правильність даних місця проживання вказаних свідків засвідчено їх власноручними підписами.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені її права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повідомлено про розгляд справи в Івано-Франківському міському суді, про що свідчить її власноручний підпис.

Працівниками поліції у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, що підтверджується її власноручним підписом.

До протоколу про адміністративне правопорушення було додано: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; тест № 4077 від 23.05.2022 року з результатом 0.89% проміле; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стан сп`яніння; письмові поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; відеоматеріали, що містяться на оптичному диску.

ОСОБА_1 була ознайомлена зі змістом протоколу та отримала його копію, про що свідчить її власноручний підпис.

Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП і не містить недоліків, які свідчать про порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що доводи ОСОБА_1 щодо незаконності проведеного огляду на стан сп`яніння, недоведеності обвинувачення та відсутності складу правопорушення є безпідставними та спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Як вбачається з роздруківки приладу Drager ARHJ-0303 (а.с.1) тест № 4077 в результаті огляду ОСОБА_1 поліцейським за допомогою технічного засобу 23.05.2022 року о 00 год. 20 хв. було встановлено, що остання перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 0,89 % проміле. Вказаний результат складений із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень. (а.с. 2). На чеку приладу зазначено, що прилад, яким проводився огляд ОСОБА_1 , пройшов калібрування 14.12.2021 року.

Так, в матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), у відповідності до якого було проведено огляд водія ОСОБА_1 у результаті із виявленими у неї ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на визначення стану сп`яніння було проведено за допомогою приладу Drager Alkotest 6820 ARHJ 0303, результат огляду на стан сп`яніння був позитивний 0,89 % проміле. В акті огляду зазначено, що огляд ОСОБА_1 було проведено за участю свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із зазначенням даних їх проживання та власноручними підписами.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в Акті огляду на стан сп`яніння наявний підпис водія транспортного засобу ОСОБА_1 про згоду із отриманим позитивним результатом 0,89 % проміле, що свідчить про те, що вона повністю погодилась із результатом огляду та визнала факт перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 23.05.2022 року складеного о 00.25 год. у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння. А саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Зазначено, що результат огляду був позитивний, а саме: 0,89 % проміле, внаслідок чого було складено протокол про адміністративне правопорушення ААД №201946.

Згідно рапорту інспектора взводу №1 роти №2 БУПП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Дуплеци Т.Я. (а.с.5), 23.05.2022 року було зупинено працівниками поліції транспортний засіб «Reno Megane Scenic» з д.н.з. з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , так як у останньої було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на місці зупинення транспортного засобу, на який вона погодилася, за допомогою сертифікованого приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Водій пройшла відповідний огляд, результат огляду становив 0,89 % проміле. Також ОСОБА_1 повідомила, що випивала пиво і з результатом огляду погодилася.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції Костенко О. про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 23.05.2022 року о 00.45 год. працівники поліції запросили їх бути присутніми в якості свідків і в їхній присутності водій ОСОБА_1 погодилася пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат огляду показав 0,89 % проміле, з чим ОСОБА_1 погодився в їхній присутності та від проходження огляду у медичному закладі відмовився, про що свідки засвідчили власноручними підписами.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на показання вищевказаних свідків, оскільки в порушення принципу безпосередності дослідження доказів останні не допитувались у судовому засіданні .

Разом з тим, вищевказані письмові пояснення свідків в частині обставин проведення огляду на стан сп`яніння не є достатньо вагомими і не мають вирішального значення щодо висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із відеозаписом, яким зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено із порушенням вимог ст.266 КУпАП, оскільки остання не погодився із позитивним результатом огляду на стан сп`яніння, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу та повинна була бути направлена для проходження огляду в медичний заклад.

Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП та п. п. 7, 8 Інструкції, є три підстави: 1) незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з його результатами; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що незгода водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу свідчить про недопустимість використання вказаних результатів як доказів доведеності вини у вчиненні адміністративного правопорушення і є правовою підставою для направлення водія на відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичний заклад.

При цьому, незгода водія з результатами огляду, який було проведено працівником поліції за допомогою спеціального технічного засобу може бути здійснена різними способами та встановлюється на підставі доказів, які досліджені в судового засіданні.

Незгода водія транспортного засобу із позитивним результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння повинна бути здійснена безпосередньо після проведення такого огляду, шляхом активних дій самого водія та висловлена в категоричній чіткій формі.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що водій транспортного засобу не погоджувалась із результатами огляду, який було проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, а її процесуальна поведінка після проходження огляду свідчила про те, що вона не заперечував результати огляду та погоджувався з ними.

Апеляційний суд неодноразово вказував на те, що судовий розгляд здійснюється у відповідності до принципу змагальності сторін, відповідно до якого кожна із сторін самостійно доводить правильність її правової позиції та надає суду відповідні докази на підтвердження своїх доводів.

Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

Доводи сторони захисту про те, що відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, носить неповний характер, не свідчать про необхідність визнання вищевказаного доказу недопустимим.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що сторони судового розгляду надають відповідні докази в тому обсязі, який вони вважають достатнім для доведення обставин на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

З вищевказаного відеозапису вбачається, що 23.05.2022 року ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції в м.Івано-Франківську, по вул. Коновальця. На відео в часі 00 год. 18 хв. на запитання працівника поліції чи є вона водієм автомобіля, ОСОБА_1 відповіла, що так, також вказала, що протягом дня вживала пиво. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» погодилася. Огляд проводився в присутності двох свідків. Щодо результатів проведенного огляду не заперечувала. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовилася.

Апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання щодо незгоди водія транспортного засобу із отриманим позитивним результатом огляду на стан сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, необхідно враховувати процесуальну поведінку водія транспортного засобу та звертати увагу на його ставлення щодо можливості спростувати отриманий результат шляхом проведення відповідного огляду у медичному закладі.

Разом з тим, відмова водія транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі свідчить про те, що він не бажає скористатися своїм правом на спростування отриманого результату шляхом проведення такого огляду професійним лікарем у закладі охорони здоров`я та фактично погоджується з отриманим позитивним результатом огляду на стан сп`яніння.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, висловлена ним після отримання позитивного результату огляду поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, свідчить про те, що він фактично погоджується з отриманим результатом огляду.

На відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції зафіксовано згоду ОСОБА_1 із результатом огляду, яка на запитання працівника поліції повідомила, що згідна із результатом огляду, після чого останній було повідомлено про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою технічного засобу Драгер, результат якого показав 0,89% проміле.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у ОСОБА_1 працівником поліції було з`ясовано чи згідна вона із результатом огляду на визначення стану сп`яніння, на що остання погодилася.

Таким чином, на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції містяться відомості того, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, ОСОБА_1 була ознайомлена із результатом проходження огляду 0,89 % проміле та її згоду із ним.

Зі змісту відеозапису вбачається, що жодних зауважень на дії працівників поліції чи щодо неправомірності проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було висловлено.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 стосовно того, що вона висловила незгоду із показами спеціального технічного засобу і погоджується пройти огляд у медичному закладі.

Так, з відеозаписів вбачається, що працівники поліції запитували та пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, на що остання відмовилася.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.

Наявність долучених відеозаписів з нагрудної камери працівника поліції дозволяє суду прийти до висновку про те, що ОСОБА_1 після проходження огляду за допомогою технічного засобу повністю погодилася з встановленими результатами і не наполягала на проведенні огляду в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідало вимогам ст. 266 КУпАП, приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 .

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 р. які свідчать про те, що вказані відеозаписи необхідно визнати як недопустимі докази

Обставини, які зафіксовані на відеозапису свідчать про те, що ОСОБА_1 не заперечувала факт керування транспортним засобом та добровільно пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, результат якого становив 0,89% проміле та після оголошення результату огляду повністю погодивлася із результатом огляду та не висловила бажання проїхати до медичного закладу для проходження повторного огляду на визначення стану сп`яніння.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає встановленим, що 23.05.2022 о 00 год. 01 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Коновальця, 229 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Renaut Megane Scenic» д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу "Драгер" у присутності двох свідків: результат 0.89 % проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Такими діями, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, зі змісту матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є волонтером, належить до ГО « Спілка Волонтерів Прикарпаття» та використовує право керування транспортними засобом для здійснення волонтерської діяльності.

Зокрема, відповідно до службової характеристик генерального директора ТОВ «Торговий сервіс» від 02.06.2022 р. ОСОБА_1 приймає активну участь у громадського житті організації та міста, з перших днів війни з РФ є активним учасником волонтерського сруху , ризикуючи власним життям здійснювала волонтерські виїзди в райони бойових дій. (а.п. 33)

Відповідно до характеристики ГО « Спілка Волонтерів Прикарпаття» від 07.06.2022р. ОСОБА_1 є одним із невідємних волонтерів організації, має чудовий досвід водіння та здійснює волонтерську допомогу в Донецьку, Луганську, дніпропетровську та інщі області країни, має високе відчуття громадського обов`язку та персональної відповідальності, прийняла до себе на квартиру 15 осіб вимушених біженців,яких забезпечувала за свій рахунок, надає волонтерську допомогуу Збройним Силам України та населенню. (а.п.34)

Крім того, ОСОБА_1 нагороджена мадаллю «Доблесть Прикарпаття» та є членом ГО «Військово-патриотичний клуб «Айдар», здійснює волонтерську діяльність направлену на перевезення необхідних матеріалів, засобів індивідуального захисту та провізії безпосередньо до розташування ротних опорних пунктів бригад.

Зокрема, у заяві голови правління ГО «ВПК «АЙДАР» від 18.04.2023 р. вих. № 30/23 міститься прохання врахувати, що ОСОБА_1 здійснює волонтерську діяльність та не позбавляти її права керування транспортними засобами, яке необхідно їй для забезпечення подальшої можливості займатися волонтерською діяльністю пов`язаною із доставкою автомобільним транспортом вантажів для посилення обороноздатності країни.

Апеляційний суд приймає до уваги , що відповідно до національного законодавства, особу, яка вперше вчинила правопорушення, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розгляду провадження вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Апеляційний суд неодноразово вказував на те, що керування транспортним засобом у стані сп`яніння належить до правопорушень із досить високим ступенем суспільної небезпеки, оскільки порушує безпечні умови дорожнього руху, створює реальну загрозу іншим учасникам дорожнього руху і може призвести до тяжких наслідків.

За таких обставин, закриття провадження щодо особи, яка вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з тим, що вказане діяння є малозначним або втратило суспільно небезпечність є неприпустимим.

Разом з тим, зі змісту матеріалів справи вбачається, що з часу вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення пройшов доволі тривалий строк протягом якого остання займалась волонтерською діяльністю в умовах воєнного стану, що повністю доводить її виправлення та свідчить про те, що вона не вчинятиме порушень, які стосуються безпеки дорожнього руху і перестала бути суспільно небезпечною.

Враховуючи наведене, та приймаючи до уваги, що з часу вчинення правопорушення пройшов доволі тривалий час протягом якого ОСОБА_1 не вчиняла правопорушень, повністю довела своє виправлення та перестала бути суспільно небезпечною, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції, звільнити правопорушницю від адміністративної відповідальності, оголосити їй усне зауваження та закрити провадження внаслідок зміни обстановки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 ч.1 КУпАП та оголосити їй усне зауваження.

Закрити провадження в справі стосовно ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст.284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв