ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/828/23

24 березня 2023 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Цвіркун О. С. розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи особою відносно якого 01.02.2023 встановлено тимчасовий заборонний припис зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, 01.02.2023 не повідомив уповноважений орган Національної поліції України про місце тимчасового перебування після встановлення тимчасового заборонного припису, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав, у вчиненому розкаявся.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №726893 від 16.02.2023 року, рапорт від 13.02.2023, тимчасовий заборонний припис від 01.02.2023, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, як то передбачено ст.33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Ісмаїлов проти Росії" від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав, у вчиненому розкаявся, а правопорушення, яке він вчинив не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, суд вважає за доцільне звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.22 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяО. С. Цвіркун