ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2023 Справа №607/16478/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Братасюк В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , працює водієм у ФОП ОСОБА_2 ,

за ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 12.11.2022 року о 10 год. 00 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць Нечая Вагилевича керуючи транспортним засобом автопоїздом в складі сідельного тягача VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом KRONE, д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом водій не не забезпечив безпеку, не звернутися за допомогою до інших осіб, внаслідок чого допустив наїзд на будинкове огородження, дерев`яну створку воріт, механічний стовпчик та бордюр ний камінь, внаслідок чого третя особа отримала пошкодження свого майна, а саме будинкової огорожі та пошкоджено напівпричіп KRONE, д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 079642 від 14 листопада 2022 року, ОСОБА_1 12.11.2022 року о 10 год. 00 хв. в м. Тернопіль на перехресті вулиць Нечая Вагилевича керуючи транспортним засобом VOLVO FH 12.380 д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом KRONE SDR 27, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишив, чим порушив п.2.10 (а) Правил дорожнього руху України.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Беручи до уваги, що в провадженні суду знаходиться дві справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає, що відповідно до ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження.

У суді ОСОБА_1 , пояснивши, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав, погодившись із обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, розкаявся у вчиненому, а вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не визнав, пояснивши, що він не відчув зіткнення з іншим автомобілем, місце події залишив не умисно, оскільки у той момент йому не було відомо про скоєння дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена матеріалами справи дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №388371 від 14.11.2022 року; схемою місця ДТП від 12.11.2022 року; поясненнями ОСОБА_3 від 12.11.2022 року; поясненнями ОСОБА_4 від 12.11.2022 року; рапортом працівника поліції; протоколами оглядів транспортних засобів від 14.11.2022 року; поясненнями ОСОБА_1 від 14.11.2022 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №719674 від 14.11.2022 року, якою ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене ним 12.11.2022 року адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП; довідкою УПП в Тернопільській області ДПП від 14.11.2022 року, згідно якої ОСОБА_5 отримував посвідчення водія.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Для вирішення питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, та чи винен ОСОБА_1 у його вчиненні, судом зазначає, що положеннями ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. При цьому, такі дії мають вчинятися свідомо з метою залишення місця ДТП.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини та мотивом нехтування забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Як встановлено в судовому засіданні, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 мав намір залишити місце дорожньо-транспортної пригоди через нехтування правилами безпеки дорожнього руху.

Таким чином, судом не встановлено суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява №25).

Разом з тим, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КпАП слід закрити, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відтак, справа в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю.

Разом із тим, на підставі зібраних доказів суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, і його вина у вчиненому доведена дослідженими в судовому засіданні та проаналізованими вище доказами.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, беручи до уваги характер його вчинення, обставини справи, особу порушника, який, щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність за адміністративні правопорушення, вважаю, що відповідним і достатнім у даному випадку є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 122-4, 124, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 607/16478/22 (провадження №3/607/7845/2022) та за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення №607/16480/22 (провадження №3/607/7846/2022) в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам № 607/16478/22 (провадження №3/607/7845/2022).

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 ст. 122-4 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. М. Братасюк