Провадження № 3/760/477/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Бурлака О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП, ІПН: НОМЕР_1 ,

за фактом вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 ч. 1, ч.1 ст. 122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

17.11.2022, о 19:01 год., в м. Києві на площі Солом`янській, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Citroen C4», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Drager», що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського №474040, №471680. Результат огляду показав 2, 17 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 17.11.2022, о 19:01 год., у м. Києві на площі Солом`янській, 1, керуючи транспортним засобом марки «Citroen C4», д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, а також гучномовця, чим порушив вимоги п.2.4, п.8.9б) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, визнав повністю та пояснив, що вчинив його за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, ОСОБА_1 у судовому засіданні проти складеного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП заперечував, вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки працівниками поліції порушено ряд вимог, передбачених КУпАП, зокрема порушена процедура, передбачена ст. 266 КУпАП та порушені вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а тому провадження в даній справі слід закрити.

Також, ОСОБА_1 вказував на те, що в матеріалах справи та на відеозапису відсутні докази залучення поліцейським двох свідків для проведення його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в його діях вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1, ст. 122-2 ч.1 КУпАП.

Відповідно до вимог п.2.9а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Пунктом 8.9б) ПДР України передбачено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою, зокрема увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Частиною 1 статтею 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП, підтверджується такими доказами:

протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №378815 від 17.11.2022 та серії ААД №378814 від 17.11.2022, у яких викладені встановлені судом обставини;

актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

чеком приладу «Драгер» з результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння від 17.11.2022, результат якого - 2,17 %;

розпискою щодо передачі транспортного засобу на зберігання;

копією постанови про застосування стягнення до ОСОБА_1 у зв`язку з адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу;

відеозаписом події, який підтверджує обставини, зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, під час огляду в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який долучено до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку з тим, що він не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу та проведено огляд останнього на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу «Drager Alcotest 7510».

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді, та свідчать про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.9а) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вимог п.2.4, п.8.9б) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення, суду не надано.

При цьому, достатні та допустимі дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені досліджені докази, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП, під час їх отримання, у справі відсутні і не встановлені, а також ОСОБА_1 до суду не подавалися і не повідомлялися.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що Законом України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набрав чинності 17.03.2021, до ч.2 ст.266 КУпАП, яка врегульовувала процедуру огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внесено зміни. Зокрема, якщо в попередній редакції присутність двох свідків під час огляду була обов`язковою, то в діючій редакції ч.2 ст.266 КУпАП достатньо відеозапису, і лише в разі неможливості застосування відеозапису огляд проводиться у присутності двох свідків.

Положення Порядку від 17.12.2008 №1103, Інструкції від 07.11.2015, які вказують на необхідність складання протоколу щодо огляду на стан сп`яніння або відмови від проходження такого огляду у присутності двох свідків, були прийняті виключно на підставі відповідної редакції ч.2 ст.266 КУпАП, яка вказувала на обов`язкову присутність двох свідків під час огляду. Однак дана норма була змінена Законом України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», а відтак у випадку суперечності між законом і підзаконним нормативним актом застосовується нормативний акт, який має вищу юридичну силу і яким в даному випадку є закон - ч.2 ст.266 КУпАП.

Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні. Будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських у справі, суду не надано, їх зацікавленість під час провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не встановлена.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 122-2 КУпАП, як невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, за ст. 130 ч.1 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо:

- за ст. 122-2 ч.1 КУпАП, - у вигляді штрафу в розмірі 153 (сто п`ятдесят три) грн. 00 коп.;

- за ст. 130 ч.1 КУпАП, - у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує характер вчиненого правопорушення, наявні відомості про особу винного і зазначені обставини, та вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, на підставі ст.36 КУпАП, остаточно, призначити адміністративне стягнення у межах санкції за більш серйозне правопорушення, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 9, 36, 40-1, 122-2 ч.1, 130 ч.1, 245, 251, 252, 268, 277, 277-2, 278, 280 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф підлягає сплаті за наступними банківськими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/21081300 Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783; номер рахунку (IBAN): UA0026001; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: адмін.штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (постанова суду у справі №760/18974/22).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., який необхідно сплатити за реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: *;101; ідентифікаційний номер, Судовий збір стягнутий з П.І.Б., на користь держави, за рішенням 760/18974/22 (номер справи).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15-ть днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15-ть днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.В.Бурлака