ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Веселого С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану на постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 25 січня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 25 січня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає по АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою районного суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02.01.2022 року о 02 годині 48 хвилин по вул. Івана Підкови, 20 у м. Чернівці керував автомобілем «Рено трафік», д.н.з. НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п 2.5 ПДР України.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив винести ухвалу, якою скасувати постанову Садгірського районного суду м. Чернівці у справі №726/25/23 від 25.01.2023р.

Вважає, що постанова суду є незаконною та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, передбаченого нормами КУпАП, а тому вважає, що вказану вище постанову суду слід скасувати та закрити провадження через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення неправильно зазначено його місце проживання, а також час скоєння правопорушення.

Зазначає, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб під його керуванням, при цьому причиною зупинки вказали порушення комендантської години.

ЄУНСС: 726/25/23

НП:33/822/110/23 Головуючий у І інстанції:Мілінчук С.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Потоцький В.П.

Вказує і на те, що працівники поліції після зупинки транспортного засобу, одразу запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, хоча жодних ознак такого сп`яніння ними виявлено не було.

Також вважає, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду, оскільки водієві не було запропоновано пройти медичний огляд у відповідному закладі охорони здоров`я. Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На думку апелянта, відеозапис, наявний в матеріалах справи, не є належним та допустимим доказом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Веселого С.Л., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд доходить такого.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

У відповідності до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, зібраних та поданих до суду працівниками поліції відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП.

Так, дані, які є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№386567 (а.с.1), свідчать про те, що ОСОБА_1 02.01.2022 року о 02 годині 48 хвилин по вул. Івана Підкови, 20 у м. Чернівці керував автомобілем «Рено трафік», д.н.з. НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п 2.5 ПДР України.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. Зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів від 02.01.2023 року, огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку із відмовою останнього від його проведення ( а.с.4).

Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів спростовується вищевикладеним.

Обставини, зазначені у вказаному вище протоколі, повністю узгоджуються з дослідженими відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції (а.с.8 - диски).

Так, із вказаних відеозаписів вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керування ОСОБА_1 за порушення комендантської години, при цьому, у ході спілкування з водієм, у працівника поліції виникла підозра, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння у зв`язку з виявленим ознаками, які були йому озвучені, та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, після чого працівники поліції запропонували водієві пройти огляд в медичному закладі, однак і на цю пропозицію водій відмовився, що працівниками поліції вірно було кваліфіковано як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння (відеозапис, починаючи з 02 хвилини 10 секунд).

Таким чином, на думку апеляційного суду, працівниками поліції в повному обсязі було дотримано вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду, затвердженої спільним наказом МОЗ України та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, а тому доводи апелянта в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Що стосується доводів апелянта про те, що відеозапис подій є неналежним доказом, то апеляційний суд такі до уваги не бере, оскільки статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону у зв`язку з тим, що зазначений у ньому час вчинення адміністративного правопорушення не співпадає з відеозаписом подій.

Так, на думку апеляційного суду, факт керування транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, та відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку є беззаперечними, а такі часові розбіжності є технічними, та за наявності узгоджених між собою доказів, не здатні спростувати висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у скоєному.

Зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення іншого місця проживання, за загальним правилом, не може бути підставою для встановлення відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, якщо винуватість такої особи підтверджується сукупністю доказів по справі. Крім того, ОСОБА_1 міг сам внести зауваження до протоколу, або ж зазначити це в письмових поясненнях.

Твердження ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не було залучено двох свідків є безпідставними, оскільки ст.266 КУпАП не вимагає обов`язкової присутності двох свідків для проведення огляду водія на стан сп`яніння, а передбачає альтернативу у виді застосування технічних засобів відеозапису, що і було дотримано поліцейськими.

Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони мають формальний характер, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений у поданій апеляційній скарзі, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких істотних порушень норм процесуального чи матеріального права судом не встановлено.

При вирішенні питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення районним судом цілком враховано вимоги ст. 33 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 25 січня 2023 року щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький