Справа № 161/2778/23 Провадження №33/802/297/23 Головуючий у 1 інстанції:Ковтуненко В. В.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2023 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Стасюка О.В. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536 гривень 80 копійок судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 15 лютого 2023 року о 20 год 45 хв на автодорозі М-19, 140 км, повторно протягом року керував автомобілем марки «Фіат», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом.

Постановою від 25.01.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник Стасюк О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки копію постанови ОСОБА_1 отримав лише 01.04.2023.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.

У своєму клопотанні захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, зазначаючи, що правопорушник отримав копію постанови лише 01.04.2023. При цьому долучає роздруківку із сайту «Укрпошти» про отримання відправлення.

Однак такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання особою копії постанови. 23 березня 2023 року під час розгляду справи у Луцькому міськрайонному суді Волинської області ОСОБА_1 не був присутній (а.с.15).

Однак, ОСОБА_1 належним чином та завчасно був повідомлений про розгляд справи щодо нього 23 березня 2023 року, що стверджується телефонограмою від 22.02.2023 на його телефонний номер НОМЕР_2 , який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1, 6).

Також ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце судового засідання і у додатку Viber, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.7).Вказаними телефонограмою та довідкою повністю спростовуються доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не повідомлявся про розгляд справи щодо нього, а тому такі доводи не беруться до уваги.

В даній справі відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 03 квітня 2023 року (з урахуванням неробочих днів).

Апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2023 рокузахисник подав лише 06 квітня 2023 року, що стверджується поштовим штемпелем на конверті, який долучений до апеляційної скарги, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився 03 квітня 2023 року.

Отже, апелянт пропустив строк апеляційного оскарження, визначений положеннями ч.2 ст.294 КУпАП.

Доводи клопотання про те, що ОСОБА_1 отримав копію постанови 01.04.2023 не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки такі доводи повністю суперечать приписам ч.2 ст.294 КУпАП.

Слід відмітити, що ОСОБА_1 отримав копію постанови 01 квітня 2023 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження.

Отже, доводи клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП та не відповідають матеріалам справи, а тому клопотання до задоволення не підлягає.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Підсумовуючи наведені обставини та положення ч.2 ст.294 КУпАП, необхідно відмовити у задоволенні клопотання захисника Стасюка О.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника Стасюка О.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов