Справа № 589/268/23
Провадження № 3/589/521/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року м. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Євдокімова О.П. в приміщенні зали суду Шосткинського міськрайсуду Сумської області розглянувши матеріали, які надійшли з Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , працює керуючий ФОП « ОСОБА_2 », відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 241337 від 12.01.2023 протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2023 року, о 00 годині 46 хвилин по вул. Чернігівська, буд. 7 в м. Шостка ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес-Бенс» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло), від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту ч.1 ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність настає за, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, та вказав, що того у нічний час він дійсно їхав на автомобілі та був зупинений працівниками поліції, які замітили у ОСОБА_3 ознаки наркотичного сп`яніння, на що останній пояснив, що він дуже довго не спав та заперечив факт вживання наркотичних засобів. Після чого співробітниками поліції запропонували ОСОБА_3 пройти огляд у лікарні на що останній категорично відмовився, цей факт правопорушник підтвердив, не заперечував, що він дійсно відмовився пройти медичний огляд у лікарні. Однак він просив співробітників поліції пройти на місці, на що йому повідомили, що у разі ознак наркотичного сп`яніння огляд проводиться в лікарні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення доводиться наступними доказами у справі.

Протоколом про адміністративне правопорушення в який відповідає вимогам передбаченим КУпАП.

З оглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 на неодноразові вимоги працівників поліції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.

Зазначені докази повністю узгоджуються один з одним та не протирічать поясненням останнього в частині відмови від проходження медичного огляду.

Суд на бере до уваги пояснення правопорушника в частині невжиття ним наркотичного засобу , так як це не є предметом розгляду в даній справі.

Зазначене питання слід було вирішити шляхом проходження медичного огляду від якого правопорушник відмовився, що не заперечує в судовому засіданні. Відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, що є предметом розгляду даної справи.

Згідно з практикою ЄСПЛ, принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (справа «Крес проти Франції» 2001 року).

Принцип змагальності сторін передбачає, що кожній стороні повинна бути надана належна можливість, щоб відстоювати власний інтерес у справі, включаючи подання доказів, за умов, що не ставлять її у невигідне становище порівняно із суперником. Іншими словами, принцип рівності процесуальних засобів по суті означає процесуальну рівність між сторонами (справа «Ноймайстер проти Австрії» 1968 року).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на встановлені вище обставини справи, надані на їх підтвердження докази, які судом досліджені та оцінені на предмет належності та допустимості, суд приходить до висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки є доведеним факт того, що він відмовився від проходження відповідно до встановлено порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_3 має посвідчення водія.

Накладаючи на особу, що вчинила правопорушення, адміністративне стягнення, суд бере до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, тобто характер вчиненого правопорушення, особу, що вчинила правопорушення, ступінь його вини, наявність посвідчення водія, відсутність обставин що обтяжують та пом`якшують покарання останнього, а також враховуючи положення ст. 40-1 КУпАП, приходить до висновку про необхідність накладення на особу, що вчинила правопорушення, стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі і порядку, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 130 ч. 1, КУпАП, а також враховуючи положення ст. 40-1 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян тобто штраф на суму 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. на користь Держави в особі Державної судової адміністрації (реквізити: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; код банку отримувача: 899998; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу; 101; , Судовий збір, стягнутий з ОСОБА_1 на користь держави, за рішенням № 589/268/23.

Постанова судді може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.П.Євдокімова