Справа № 355/973/22
Провадження № 3/355/7/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року Суддя Баришівського районного суду Київської області Чальцева Т.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від відділення №1 Броварського районного управління поліції ГУНП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №184292 від 05.09.2022 вбачається, що 05.09.2022 року о 12.20 год. водій, ОСОБА_1 , на а/д Баришівка-Власівка Броварського району Київської області, керував транспортним засобом «ИЖ-412» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови. Від проходження медичного огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснивши, що він дійсно 05.09.2022 року їхав на своєму автомобілі марки «Москвич» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в сторону смт. Баришівка, на а/д Баришівка-Власівка був зупинений патрульними поліцейськими. Причину зупинки йому не повідомили, хоча правил дорожнього руху він не порушував. При ознайомленні з документами, поліцейський повідомив водію, що не подобається вигляд його очей. ОСОБА_1 пояснив патрульному про те, що він, будучи добровольцем Територіальної оборони с. Сулимівка, ніс чергування цієї доби, тому має стомлений вигляд, а наразі направляється забрати свого малолітнього сина зі школи додому. Проте, не зважаючи на пояснення ОСОБА_2 , інспектор запропонував пройти освідувння на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 , беззаперечно продув трубку приладу. Пристрій нічого не показав. Однак інспектор, не зупинився та запропонував пройти медичний огляд на стан вже наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Розуміючи, що експертиза забере немало часу, ОСОБА_1 відмовився, так як його біля школи на самоті чекала дитина. Він намагався пояснити це працівнику поліції, натомість правоохоронці визвали додатковий патруль. Вважає, що це було зроблено, щоб чинити на нього додатковий тиск. Тому будучи стомленим, під тиском правоохоронців та переживаючи за дитину, яка сама залишилася біля школи, підписав протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за керування автомобілем в стані сп`яніння, зазначивши за вказівкою поліцейського, що нібито вживав заборонену речовину кілька тижнів до цього. Вважає, що дії поліцейських неправомірні та такі, що підлягають перегляду.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надав наступні свідчення, про те, що він на а/д Баришівка-Власівка 05.09.2022 року близько 12.20 год. дійсно був зупинений працівниками патрульної поліції, щоб посвідчити відмову водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Повідомив, що при ньому поліцейськими не проводилося обгляд водія на стан сп`яніння, крім того особисто він ніяких відхилень від нормального стану людини у водія ОСОБА_1 не помітив.

Викликані для дачі пояснень по справі інспектори Дяченко О.ОР. та ОСОБА_4 до суду на розгляд справи не з`явилися, надавши 13.12.2022 року зави про розгляд справи за їхньої відсутності за наявними у матеріалах справи доказами (а.с. 31,32).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і зв`язку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №204/2352/16-а).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими Нормативно-правовим актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, вданому випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до положень ст.255 КУпАП, складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог ст. 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно до роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок огляду на стан сп`яніння встановлений ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Так, відповідно до п.6 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 за №1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

В порушення вимог статті 35 Закону України "Про Національну поліцію", яка передбачає чіткий перелік підстав для зупинення транспортного засобу поліцейським, статті 16 Закону України «Про дорожній рух»: поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, поліцейський зобов`язаний привітатися, назвати свою посаду, звання та прізвище.

Проте, всупереч наведеному, у матеріалах справи відсутні докази про порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 , за які останній притягувався до відповідальності у відповідності до Постановою про накладення адміністративного стягнення, окрім цього відсутні докази стосовно інших підстав для зупинки автомобіля передбачений цією статтею. Разом з тим, поліцейський в порушення ч.3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», не поінформував водія ОСОБА_1 про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки визначеної у цій статті.

Тому слід вважати, що підстав для зупинки транспортного засобу у поліцейських не було,працівниками поліції порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який затверджений Постановою КМУ N 1103 від 17.12.2008, та інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України, МОЗ України N 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до п. 5 розділу II Наказу МВС від 18.12.2018 №1026, включення портативного відеореєстpaтораa відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

В порушення зазначених вимог, працівники поліції не вели безперервної відеозйомки, а наданий ними відеозапис, місить лише близько хвилини звукозаписувальної розмови, натомість відеозйомки взагалі не було здійснено, тому неможливо однозначно прийти до висновку про дотримання працівниками поліції будь-яких вимог Закону при обслідуванні ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, при складанні протоколу та зачитуванні.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_1 поліцейські, перевіривши його документи запідозрили останнього про перебування в стані алкогольного сп`яніння. Після проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, газоаналізатор не показав ніякого результату. Далі поліцейський повідомляє, що водій вживав наркотичні засоби, при цьому не провівши належного огляду згідно чинного законодавства.

Відповідно до ч.5 та 6 cт. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, поліцейський перевищуючи свої службові повноваження, шляхом примусу та погроз, упереджено переслідуючи мету написання протоколу про адміністративне правопорушення, здійснював тиск на ОСОБА_1 , завідомо знавши, що він, як батько стурбований перебуванням сина на самоті біля школи, при цьому порушивши порядок направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, передбачений чинним законодавством та викликали додатковий патруль.

Надалі, працівник поліції, продовжуючи діяти упереджено, невірно роз`яснив ОСОБА_1 , що у випадку відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, після складання протоколу, транспортний засіб направляється на майданчик тимчасового зберігання, таким чином залякуючи та маніпулюючи подальшими діями ОСОБА_1 .

Тому, слід зробити висновок, що ОСОБА_1 під тиском правоохоронців, був вимушений відмовитися від проходження огляду у зв`язку з тим, що його в школі чекала дитини, яку потрібно було забрати додому та переживаючи що і нього заберуть автомобіль.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних та суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення, що є необхідними і достатніми для притягнення особи до юридичної відповідальності.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Так, у пункті ПО рішення Європейського суду з прав людини «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" від 23.07.2002 (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "...адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб' єкт владних повноважень".

Крім того, у рекомендації №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

Водночас, згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Вивчивши матеріали адмінсправи, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано не було.

Сам же протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в інкримінованому йому діянні, оскільки за своєю правовою природою являє собою відповідним чином оформлений процесуальний документ, складений уповноваженою на те посадовою особою, що містить лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, відтак, сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Аналогічно не може бути доказом й рапорт працівника поліції, оскільки він є лише визначеною формою доповіді підлеглого своєму керівнику.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За вище викладених обставин суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на істотні порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння водія, суд визнає протокол, складений за результатами огляду, та додані до нього матеріали недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП та Інструкції й за відсутності інших належних, допустимих і достовірних доказів, які б вказували на наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закриває провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене та керуючись ст. 130, ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського районного суду Т. В. Чальцева