Провадження № 3/679/32/2023
Справа № 679/1225/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року

місто Нетішин Хмельницької області

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Безкровний І.Г., розглянувши за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_2 ), який працює у ВП «Хмельницька АЕС» на посаді інженера служби фізичного захисту групи внутрішньої безпеки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2022 року о 14:55 год. водій ОСОБА_1 , рухаючись біля будинку № 89 по вул. Снігурів м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, керував автомобілем «Mersedes-Benz» із реєстраційним номером НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння, який було встановлено за результатами огляду на місці за допомогою технічного приладу «Драгер». Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив суду, що 14.11.2022 приблизно о 14:55 год. він рухався по вул. Снігурів м. Нетішин на власному автомобілі «Mersedes-Benz», де був зупинений працівниками поліції, які рухалися позаду нього та подали йому звуковий сигнал для зупинки. Після зупинки працівники поліції підійшли до його автомобіля, представилися та без пояснення причин перевірили його документи, після чого запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився та пройшов відповідний тест на місці за допомогою технічного приладу «Драгер». Чи казали щось працівники поліції про виявлені в нього ознаки сп`яніння, точно він вже не пам`ятає. Оскільки результат тесту виявився позитивним, працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення та вилучили в нього посвідчення водія. ОСОБА_1 стверджує, що того дня був тверезий, алкоголю не вживав, однак був схвильований через смерть сестри, позаяк їхав із поминів. Незважаючи на те, що він висловлював незгоду з результатом тесту, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд у лікарні. З огляду на це ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі, про що також надав письмове клопотання в судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є зокрема всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

У ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 вбачається, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п. 3 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п.п. 7, 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Незважаючи на невизнання винуватості ОСОБА_1 , його винуватість у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення повністю підтверджується наступними дослідженими судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 302842 від 14.11.2022 (а.с. 2);

- результатами тестування на алкоголь за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6810» до протоколу № 302842, відповідно до якого 14.11.2022 о 14:59 год. ОСОБА_1 мав вміст алкоголю у крові на рівні 1,5‰ (а.с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який був проведений у звязку із виявленням у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запаху алкоголю з порожнини рота. За результатами огляду, проведеного за допомогою технічного приладу «Драгер» було встановлено, що ОСОБА_1 мав вміст алкоголю у крові на рівні 1,5‰ (а.с. 4);

- відеозаписами, на яких зафіксовано факт добровільного проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу, із результатами якого він погодився (а.с. 8).

Із досліджених письмових доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mersedes-Benz» із реєстраційним номером НОМЕР_3 , був зупинений біля будинку № 89 по вул. Снігурів м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області працівниками поліції, які виявила у ОСОБА_1 ознаку алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд для виявлення стану сп`яніння на місці зупинки з використанням технічного приладу «Drager Alcotest 6810», на що він погодився, і за результатами цього огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, маючи вміст алкоголю у крові на рівні 1,5‰, а отже в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суддя вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що працівники поліції не пропонували йому проти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Так, згідно з п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, обов`язок направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я виникає у працівників поліції лише якщо водій відмовився від проведення такого огляду на місці зупинки або ж не згоден із результатами проведеного на місці огляду. Разом із цим із досліджених судом письмових доказів та відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд із метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, погодившись на відповідну пропозицію працівника поліції, а після його проходження жодним чином не висловлював незгоду з результатами тестування, навпаки визнавши, що вживав алкоголь та тривалий час вмовляючи працівників поліції його «пробачити». З огляду на це суддя критично оцінює пояснення ОСОБА_1 в цій частині. Вказівка ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення вже під час складання відповідного процесуального документу у поясненнях «не вживав», на що він звертав увагу суду у своєму письмовому клопотанні про закриття провадження, жодним чином не спростовує вищенаведених обставин. Більше того, сама по собі ця фраза є неконкретизованою та суперечить попереднім поясненнями на місці зупинки, а сам протокол складався вже після того, як ОСОБА_1 пройшов огляд на місці та погодився з його результатами.

Суддя також критично оцінює посилання ОСОБА_1 у клопотанні про закриття провадження на ту обставину, що наявні в матеріалах справи відеофайли не підписані електронним підписом відповідного суб`єкта владних повноважень, а тому не можуть враховуватися судом в якості допустимих та достатніх електронних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

Так, відеозаписами, що містяться у матеріалах справи, належним чином підтверджені обставини, які підлягають доказуванню у цій справі, а тому вони є належними доказами, при цьому відомості із цих відеозаписів повністю узгоджуються із дослідженими суддею письмовими доказами.

Суддя не вбачає підстав для визнання вказаних відеозаписів недопустимими доказами, позаяк вони здійснені на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення та, виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Також суддя вважає неспроможними посилання ОСОБА_1 у клопотанні про закриття провадження на ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, позаяк норми КАС України не підлягають застосуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Щодо посилань ОСОБА_1 у клопотанні про закриття провадження на недопустимість результатів проведення огляду на стан сп`яніння через відсутність свідків суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП останні залучаються лише у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису під час огляду на стан сп`яніння, у той час як відеозапис такого огляду наявний у матеріалах справи і був досліджений суддею.

Стосовно посилання ОСОБА_1 на відсутність участі державного обвинувача (прокурора) у розгляді справи суд зазначає, що суддею вже надавалася оцінка вказаним обставинам під час розгляду клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про залучення прокурора, у задоволенні якого суддею було відмовлено. При цьому норми діючого Кодексу України про адміністративне правопорушення не передбачають участі у розгляді справ про адміністративне правопорушення державного обвинувача, а посилання на те, що суд не уповноважений самостійно збирати докази є абсурдними, позаяк жодних доказів у цій справі самостійно суддею не витребовувалося, натомість суддею в порядку ст. 252 КУпАП лише надавалася оцінка тим доказам, що додавалися до протоколу про адміністративне правопорушення та разом із ним надійшли до суду від органу, який ініціював притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, і на який з огляду на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП покладено обов`язок законом щодо збору таких доказів. Водночас ст. 247 КУпАП не передбачає відповідної підстави для закриття провадження у справі.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , відомості про притягнення якого до адміністративної відповідальності протягом року в матеріалах справи відсутні, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суддя вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП із позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

За таких обставин, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 496,20 грн (з урахуванням того, що правопорушення було вчинене ним у 2022 році).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 27, 30, 33, 401, 130, 245, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави (рахунок отримувача UA0022743; отримувач коштів УК у м. Нетішин /м. Нетішин 21081100; код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); МФО 899998) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн (чотирьохсот дев`яноста шести гривень двадцяти копійок) на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в добровільному порядку в п`ятнадцятиденний строк із дня вручення копії постанови сума штрафу буде стягнута в порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.

Повний текст постанови суду складений 17.02.2023.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців. У разі її оскарження перебіг строку давності зупиняється до розгляду апеляційної скарги.

Суддя І.Г. Безкровний