П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2023 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2022 року о 21 годині 21 хвилин, ОСОБА_1 в м. Біла Церква по вул. Карбишева, 53 А, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згодою водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 7510», FRLM-0372, тест № 664, результат 1.11% проміле. Пройти огляд в медичному закладі для встановлення стану алкогольного сп`яніння водій відмовився, транспортний засіб було евакуйовано, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 26.10.2022 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в Білоцерківській міській лікарні № 3. Коли він їхав додому по речі, його зупинили працівники поліції, які не повідомили причину зупинки, привзято почали до нього відноситися. Працівники поліції повідомили, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, нащо він повідомив, що хворіє, що спиртні напої не вживав, що приймає ліки, однак на нього ніхто не звертав уваги. Працівники поліції запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер, нащо він погодився, пройшов огляд, результат 1.11% проміле, з даним результатом він не погодився, свідки були відсутні коли він проходив огляд на стан сп`яніння. Зазначив, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, нащо він відмовився, так як почував себе зле. Після надання суду виписного епікризу з КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 3», пояснив, що на стаціонарному лікуванні в даному медичному закладі не перебував, що на його прохання його оформили в даний медичний заклад на стаціонарне лікування для кількості людей на два тижні, але фактично він в даному медичному закладі не перебував на стаціонарному лікуванні. Повідомив, що ліки, які він приймав, йому ніким не прописувалися, він займався самолікуванням. Зазначив, що він працює, що автомобіль йому потрібен, як джерело доходу, щоб утримувати сім`ю.

Представник ОСОБА_1 адвокат Єфремова І.І. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження по справі про адміністративні правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначила, що 26.10.2022 року працівниками поліції безпідставно було зупинено ОСОБА_1 , не повідомлено про причину зупинки. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, нащо він погодився та повідомив працівникам поліції, що хворіє та проходить лікування, приймає ліки. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер, нащо він погодився та пройшов огляд. Вважає, що показники приладу Драгер були невірні оскільки ОСОБА_1 приймав ліки, які містили вміст спирту, крім того був знервований в стані стресу.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування та перевірки документів працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що ведеться відео фіксація, повідомили, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, роз`яснили останньому його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду 1.11% проміле. Відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції повідомляють останньому, що якщо він не погоджується з результатами приладу Драгер, то потрібно їхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Працівники поліції тричі пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі, нащо останній неодноразово відмовився. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після складання відповідних матеріалів працівниками поліції ОСОБА_1 було ознайомлено з протоколом та іншими матеріалами. Крім того відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував проти складання протоколу, власноручно написав пояснення, під час підписання направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння працівники поліції знову запитали у ОСОБА_1 , чи бажає він пройти огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі, нащо останній відмовився.

В судовому засіданні досліджено надані ОСОБА_1 інструкції для медичного застосування лікарського засобу Хеліскан, Пертусін, роздруківка інструкції алкотестера, роздруківка з інтернету, щодо відношення ваги людини та алкоголю в крові, виписний епікриз КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 3 від 07.11.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 26.10.2022 року по 07.11.2022 року.

Крім того, на запит Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, з приводу того чи перебував ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 3», надійшла відповідь з КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 3, про те, що ОСОБА_1 не перебував на стаціонарному лікуванні в КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 3 з 26.10.2022 року по 07.11.2022 року.

Суд, розцінює надання такого документу (виписний епікриз КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 3, від 07.11.2022 року про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні), як використання неналежного документу та спробу введення суду в оману з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника адвоката Єфремової І.І., дослідивши додані до протоколу докази, а саме: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння від 06.10.2022 року, висновок приладу «Алкотест 7510», відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту, 1.11% проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копію акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, рапорт працівника поліції, довідку КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 3» а також надані докази сторони захисту, переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, спиртні напої не вживав, а приймав ліки, перебував на стаціонарному лікуванні безпідставні, оскільки відповідно до листа КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №3» ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 26.10.2022 року не перебував. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами не тільки в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а і під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Надана ОСОБА_1 роздруківка з інтернету щодо відношення ваги та алкоголю в крові людини, не є підставою вважати, що останній не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 про те, що транспортний засіб йому потрібен для роботи, як джерело доходу, щоб утримувати сім`ю, спростовуються наданими поясненнями останнього в судовому засіданні, який пояснив, що не працює, доказів того, що він працевлаштований і транспортний засіб йому потрібен для роботи суду не надано.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності зі ст. 253 КУпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) дійде висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування. На підставі викладеного та керуючись ст. 253 КУпАП суд направляє витяг зі справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , для можливого внесення відомостей до ЄРДР, перевірки вчинення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, 253, ст. 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі ст. 253 КУпАП, направляю витяг зі справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР, перевірки можливого вчинення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 КК України.

СуддяС. І. Дорошенко