Справа № 308/5381/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Качайла А. І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/683/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Качайла А. І. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.07.2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01(один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 315609 від 27.05.2020 та постанови судді від 07.07.2020 вбачається, що 27.05.2020 о 20 год 20 хв, на автодорозі М-06 Київ-Чоп 808 км 300 м, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «CHERY» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Качайло А. І. просять постанову судді від 07.07.2020 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог вказують про незаконність постанови суду першої інстанції та проведений розгляд справи щодо ОСОБА_1 без належного з`ясування фактичних обставин справи, у зв`язку з чим висновки суду вважають такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначають про те, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 заперечував наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, однак поліцейськими не було перевірено об`єктивність повідомленої ним інформації та за штучно створеними причинами і підставами,

-2-

оформили матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Факт того, що ОСОБА_1 не вживав 27.05.2020 алкогольних напоїв можуть підтвердити свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які бачили його протягом всього робочого дня і під`їжджали з ним до АЗС «Кінчеш» у якості пасажирів. Окрім того, зазначають про недостатність підтверджених доказами підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та недоведеність його провини у передбачений законом спосіб, оскільки справу судом першої інстанції розглянуто поверхнево і однобічно.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Качайла А. І., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки

-3-

транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 27.05.2020 о 20 год 20 хв, на автодорозі М-06 Київ -Чоп 808 км 300 м водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «CHERY» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а. с. 1).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря-нарколога (а. с. 2-3).

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події чи в закладі охорони здоров`я, підтверджується й наявним у матеріалах справи відеозаписом з боді-камер поліцейських.

З рапорту поліцейського інспектора взводу 1роти № 4 УПП в Закарпатській області Сенина І. І. від 28.05.2020, з якого, серед іншого, вбачається, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, однак останній від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, також інспектором було зазначено про невірно зазначений час вчинення правопорушення, яке вірним слід вважати о 20 год 30 хв.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване у автоматичному режимі серії ЕАМ № 2597136 від 27.05.2020 вбачається, що ОСОБА_1 27.05.2020 здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а. с. 6).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський - інспектор взводу 1 роти 4 батальйону УПП ДПП в Закарпатській області Сенина І. І. був упередженим при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації

-4-

протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилався ОСОБА_1 під час розгляду справи апеляційним судом.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор патрульної поліції діяв в межах наданих йому повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що у свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були підстави для обмови ОСОБА_1 в тому, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги й на такі не посилалися захисник та ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та під час розгляду справи апеляційним судом.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість вищевказаних свідків у результатах її розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки всім доказам у справі, апеляційний суд з врахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справ.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не звернув увагу на наявність заперечення водієм ОСОБА_1 факту вживання алкогольних напоїв, апеляційний суд відхиляє оскільки, такі спростовані матеріалами справі, яким суд дав належну оцінку.

Тому, доводи апеляційної скарги захисника Качайла А.О. та ОСОБА_1 про те, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд визнає необґрунтованими й такими, що спрямовані виключно на ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Качайла А. І. про те, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння не повинна бути врахована, як доведеність того факту, що особа дійсно перебувала в стані сп`яніння, тим більше, що ОСОБА_1 27.05.2020 не вживав алкогольних напоїв, що можуть підтвердити певні свідки, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у випадку фактичної відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ від 09.11.2015 р. за № 1452/735.

Підпунктом 1.2 Інструкції передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

-5-

Згідно з підпунктами 1.6 та 1.7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством чітко визначено дії працівника правоохоронних органів у разі відмови порушника пройти необхідний медичний огляд та не дає іншого, альтернативного порядку дій у такому випадку.

Тобто, адміністративним правопорушенням, зокрема є не тільки керування транспортним засобом під впливом алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, а й відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та про це чітко зазначено в ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можуть підтвердити відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими та зазначає, що вказані обставини не спростовують самого факту відмови водія ОСОБА_1 виконати законну вимогу працівника поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачене відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. У зв`язку з наведеним підстав для виклику та допиту вищевказаних осіб апеляційний суд не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про наявність у протоколі про адміністративне правопорушення неточностей та виправлень апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та не свідчать про невідповідність складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в такому зазначені всі необхідні й передбачені цією нормою права відомості.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України і накладено стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 , відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни не вбачається, навіть з урахуванням особи правопорушника.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

-6-

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що правопорушником та його захисником не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Качайла А. І. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.07.2020 щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя