П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі особи відносно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 та його адвоката Муругов В.О., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з УПП в Закарпатській області ДПП відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 та 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли справи про адміністративні правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП (справа №308/13826/22 пров. №3/308/7820/22) та ст. 122-4 КУпАП (справа №308/13829/22 пров. №3/308/7822/22) тому є доцільним проводити спільний розгляд цих справ.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №366640 від 13.10.2022 року , вбачається, що 12.10.2022 року о 15 год. 32 хв. в м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 20, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ Volkswagen Transporter н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом не переконався в безпечності маневру, та допустив наїзд на припаркований ТЗ VW Beetle н.з. НОМЕР_2 в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №057941 від 13.10.2022 року вбачається, що 12.10.2022 року о 15 год. 32 хв. в м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 20, водій гр. ОСОБА_1 , керуючи т.з. Volkswagen Transporter н.з. НОМЕР_1 , став учасником ДТП після чого самовільно покинув місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 , просив відкласти розгляд справи та надати йому час для отримання доказів на підтвердження його непричетності до ДТП, що мала місце 13.10.2022.

Судом розгляд справи було відкладено за клопотанням ОСОБА_1 .

В судовому засідання ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечив повністю.

В судовому засіданні адвокат Муругов В.О., зазначив, що ОСОБА_1 , не вчиняв ДТП та не покидав самовільно місце пригоди. Просив врахувати, що ними здійснювалися заходи з метою отримання доказів на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, однак отримати такі не надалось можливим. Так, з метою отримання відеозапису з боді камери поліцейських, які спілкувались з водієм автомобіля «Volkswagen Transporter» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , 12.10.2022, однак згідно відповіді УПП в Закарпатській області ДПП, яку долучено до матеріалів справи, за терміном давності фото та відеозаписи відсутні.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку:

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність згідно ст. 124 КупАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті"суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 10.9 ПДР України, передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене, як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливість настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_1 та його адвоката Муругова В., про те що ОСОБА_1 не вчиняв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки не відчув зіткнення. Слід констатувати що жодних доказів на спростування доказів наявних в матеріалах провадження, крім усних заперечень ОСОБА_1 та його адвокатом суду не надано. Так, до матеріалів справи додано відповідь на адвокатський запит щодо відсутності в УПП в Закарпатській області фото відеозаписів, з боді камер поліцейських які спілкувалися із ОСОБА_1 , за терміном зберігання.

Жодних інших доказів, зокрема тих які б свідчили про відсутність механічних пошкоджень, пояснень свідків, тощо до матеріалів справи не надано.

Матеріали справи містять пояснення потерпілого, який вказує що залишив свій тз за адресою м. Ужгород вул. Грибоєдова , 20 на службовій паркові (Фольцваген жук) д.н.з. НОМЕР_2 після чого , він близько 16:10 побачив механічні пошкодження на своєму тз. Згідно пояснень потерпілого, свідок повідомив йому, що ДТП скоїв ТЗ Фольцваген білого кольору, схожий на спец. транспорт, а саме інкасаторське авто з Д.Н.З. НОМЕР_1 . Свідком виявилася ОСОБА_2 .

Матеріали справи містять письмові пояснення свідка ДТП, що мало місце 12.10.2022 року, а саме ОСОБА_3 . Так, свідок вказує, що 12.10.2022 року о 15 год. 32 хв., вона вийшла з роботи з лікарні ЦМКЛ по вул. Гриюоєдова, в м. Ужгород, перебуваючи на території побачила як автомобіль Volkswagen Transporter н.з. НОМЕР_1 (інкасаторське авто) здійснюючи рух заднім ходом здійснив наїзд на припарковий тз Volkswagen Beetle н.з. НОМЕР_2 та пошкодив задню ліву частину авто, після чого вона почала махати водію, щоб подивився що він наробив однак водій махнув рукою та поїхав з місця події відірвавши задній бампер з тз VW Beetle.

При цьому суд враховує, також наявність в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1 , згідно яких, він зазначає, що: 12.10.2022 року о 15 год. 32 хв., він керуючи автомобілем Volkswagen Transporter» н.з. НОМЕР_1 рухаючись на території ЦМКЛ по вул. Грибоєдова в м. Ужгород, здійснював рух заднім ходом, здійснив наїзд на припаркований тз Volkswagen Beetle н.з. НОМЕР_2 , так як дане зіткнення не відчув поїхав з місця події. Вказані пояснення ним підписано.

Аналогічні свідчення зафіксовано і в поясненнях свідка, а саме про дату час та місце скоєння ДТП, яка власне була очевидцем, та чітко описала авто яке було причетне до ДТП, зазначивши і номерний знак транспортного засобу, а також авто потерпілого.

Згідно схеми ДТП, що міститься в матеріалах справи, зазначено, що у авто Volkswagen Transporter н.з. НОМЕР_1 , наявні потертості на задньому лівому бампері, а в ТЗ Volkswagen Beetle н.з. НОМЕР_2 : пошкоджено задній лівий бампер, заднє ліве крило, задній лівий диск колеса.

Між тим суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Вказане свідчить на те, що дії ОСОБА_1 ,., за ст.124 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №366640 від 13.10.2022, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , поясненнями свідка ОСОБА_3 , письмовими поясненнями також ОСОБА_1 .

При цьому слід вказати, що твердження ОСОБА_1 , щодо того, що він не відчув удару не є доказом його невинуватості у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо наявності в діях ОСОБА_1 , ознак вчинення правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, то слід зазначити, що:

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 122-4 КУпАП відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно п. 2.10 а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , а також його усних пояснень наданих ним у судовому засіданні, він поїхав з місця ДТП оскільки не відчув зіткнення, а відповідно і не знав що є учасником ДТП.

Відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати швидку медичну допомогу, а якщо це неможливо, звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; г) відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також стан транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 , винний у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: порушення ПДР, що мало місце 12.10.2022 року в м Ужгород вул. Грибоєдова автостоянка ЦПКЛ, однак умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, останній не мав, так як він не відчув удару, про те, був учасником ДТП йому не було відомо, про це він дізнався лише наступного дня 13.10.2022.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

З огляду на вказане, суд приходить до переконання про не доведеність вини ОСОБА_1 , як обов`язкову ознаку суб`єктивної сторони правопорушення, а тому вважає, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП

При накладенні стягнення судом враховується характер і ступінь вчинених правопорушень, які відносять до порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Окрім цього, суд враховує конкретні обставини вчинення ОСОБА_1 ,правопорушень, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, те що він вину у вчиненні ДТП не визнав в повній мірі, ступінь вини у вчиненому, та вважає за необхідне застосувати відносно останнього стягнення в межах санкції, встановленої за правопорушення передбачене ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2481 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33, ч. 2 ст. 36, 40-1, 221, 283, ч. 1 п. 1 ст. 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративні правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП, справа №308/13826/21 (провадження №3/308/7820/22) та за ст. 122-4 КУпАП, справа №308/13829/22 (провадження №3/308/7822/22) - об`єднати в одне провадження, якому присвоїти єдиний унікальний номер справи №308/13826/22 (провадження №3/308/7820/22)

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Провадження по справі відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 496 грн. 20 коп. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок) судового збору.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош