ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 605/439/22Головуючий у 1-й інстанції Горуц Р.О.
Провадження № 33/817/82/23 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Горського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Горського О.І. на постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 23 січня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , Угринівського старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 496,20 грн.

Згідно даної постанови, 25 грудня 2022 року громадянин ОСОБА_1 близько 19 години 43 хвилини в с.Яблунівка Тернопільського району Тернопільської області, керував транспортним засобом Рено Трафік, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Також 25 грудня 2022 року ОСОБА_1 близько 19 години 43 хвилини в с.Яблунівка Тернопільського району Тернопільської області, керував транспортним засобом Рено Трафік, номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не виконав вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, за допомогою увімкнених проблискових маячків синього і червоного кольору, а також спеціального звукового сигналу та гучномовного пристрою, чим порушив п.8.9 б,в Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову в частині притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та постановити в цій частині нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказані вимоги мотивує тим, що протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП складений безпідставно, оскільки на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції не назвали жодної ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , яка б давала підставу вимагати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що навіть при відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння повинен був бути складений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому б зазначалась відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

В матеріалах справи немає доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також, що він відмовився від такого, адже в більшості розмова відбувалась між поліцейськими та дружиною ОСОБА_1 , а він в той час говорив по телефону, тому не чув жодної пропозиції пройти огляд.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові і апелянтом не оскаржується, тому в апеляційному порядку не переглядаються.

Також відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення в ДПР18 №498063 від 25 грудня 2022 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився його пройти у медичному закладі.

Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису.

Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.

Отже, судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керував водій ОСОБА_1 , пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП.

Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави огляду, оскільки він рухався із порушенням ПДР, при цьому він тривалий період часу не зупинявся, а після зупинки почав втікати від працівників поліції.

При цьому останньому вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Доводи захисника, що ОСОБА_1 не чув пропозиції пройти огляд не відповідають дійсності, адже працівники поліції неодноразово пропонували останньому пройти огляд, але водій відмовився, а при повторних пропозиціях ухилявся від відповіді, що було вірно розцінено працівниками як відмова від проходження такого.

Крім того, у своєму письмовому клопотанні, поданому до суду першої інстанції, ОСОБА_1 зазначав, що один з інспекторів поліції неодноразово говорив йому чи він буде проходити огляд на стан сп`яніння, однак він ( ОСОБА_1 ) жодного разу не говорив, що не буде його проходити і сказав, що не вживав алкогольних напоїв.

Отже, неспроможними є посилання апелянта на те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного за засобу.

Безпідставними є твердження захисника про відсутність акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, а тому огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився.

Разом з тим, працівник поліції повідомляв ОСОБА_1 про те, що його поведінка (не зупинення протягом тривалого часу транспортного засобу на вимогу працівників поліції та в подальшому втеча від працівників поліції) дає підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису.

Отже, доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за порушення ним вимог п.2.5 ПДР України та вчинення ним даного адмінправопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, місця роботи, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та із врахуванням ст.36 КУпАП визначив стягнення за більш серйозне правопорушенням з числа вчинених, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, у зв`язку із чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Горського О.І. залишити без задоволення, а постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 23 січня 2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя