ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/94/23 Номер провадження 33/814/962/23Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Владімірова Р.В.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 08 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 08 лютого 2023 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення:

За ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.,

За ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно визначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 04.01.2023, о 13:57 год. в м. Полтаві по вул. Чураївни, 5а, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по дворовій території та не впевнившись в безпечності виконуваного маневру скоїв зіткнення на припаркований автомобіль «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Будучи причетним до ДТП, водій ОСОБА_1 залишив місце події, чим порушив п. 10.9, 2.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову в частині притягнення його до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та закрити провадження в цій частині в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зокрема вказує про невідповідність протоколів про адміністративні правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки останні складені без зазначення в них свідків, пояснення яких приєднані до матеріалів справи.

Наполягає на тому, що в його діях відсутні суб`єктивні сторони адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП такі як винна поведінка у формі прямого чи непрямого умислу, з огляду на те, що він не знав про скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої зіткнувся з іншим транспортним засобом.

Враховуючи, що постанова суду оскаржується правопорушником лише в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, у апеляційного суду відсутні підстави для перегляду судового рішення в іншій частині.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 252 КУпАП Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №384905, 04.01.2023, о 13:57 год. в м. Полтаві по вул. Чураївни, 5а, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по дворовій території та не впевнившись в безпечності виконуваного маневру скоїв зіткнення на припаркований автомобіль «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 чим порушив п. 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №384904, 04.01.2023, о 13:57 год., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетний до ДТП, залишив місце події, чим порушив п. 2.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Вина ОСОБА_3 в скоєнні ДТП та залишенні місця скоєння пригоди доводиться зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто обов`язковими умовами настання адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП є: скоєння ДТП та залишення водієм транспортного засобу, причетного до такого зіткнення місця пригоди.

Відповідно до п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

Згідно пояснень свідка ОСОБА_4 , яка була пасажиром таксі під керуванням водія ОСОБА_1 , останній, керуючи автомобілем «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Чураївни, 5а в м. Полтаві, здаючи назад, здійснив наїзд на інше авто - Фольксваген, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 . Після наїзду, водій вийшов з авто, оглянув транспортні засобі на їх пошкодження та продовжив виконувати замовлення.

Згідно особистих пояснень ОСОБА_1 , він 04.01.2023 виконував замовлення по перевезенню пасажира з вул. Чураївни до с. Розсошенці на автомобілі «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 та під час розвороту зачепив інше авто, чого не помітив і продовжив виконання замовлення.

Тобто, в порушення п. 2.10 ПДР, водій після скоєння ДТП, про що йому було достеменно відомо, оскільки це вбачається з пояснень свідка, покинув місце пригоди, не виконавши всі вимоги передбачені п. 2.10 ПДР.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини в скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП є безпідставними, оскільки водій ОСОБА_1 усвідомлюючи факт зіткнення з іншим автомобілем, що призвело до утворення лише незначних подряпин на кузові його автомобіля, не визнав за необхідне залишитись на місці пригоди та виконати інші дії, визначені положеннями п.2.10 ПДР.

Твердження апелянта про відсутність в матеріалах справи належних доказів, якими доводиться його вина у скоєнні адміністративних правопорушень не беруться апеляційним судом до уваги з огляду на наявність як протоколів про адміністративні правопорушення, пояснення осіб, схеми ДТП, які в своїй сукупності доводять його провину.

За вказаних обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, у зв`язку з чим остання підлягає залишенню без задоволення, а постанова місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 08 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна