Справа № 523/3688/23
Номер провадження 3/523/2473/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Шурупов В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно з наданими до суду матеріалами справи, 12.02.2023 року о 13:25 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №81 по вул.Вапняній в м.Одесі, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду за вказаною в протоколі датою 13.03.2023 року (про що свідчить також власноручний підпис вказаної особи у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №427355 від 12.02.2023 року), - не з`явився, про причини своєї неявки до суду не повідомив та з клопотанням про відкладення судового засідання до суду не звернувся.

У зв`язку з неможливістю належним чином й в порядку ст.277-2 КУпАП повідомити ОСОБА_1 про наступну дату судового засідання, з огляду на неналежне бюджетне фінансування судової системи та відсутність поштових марок для відправки кореспонденції, а також у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи номеру телефону вказаної особи, слід визнати, що подальше відкладення судового розгляду справи призведе до порушення строків розгляду справи, визначених у ст.277 вказаного Кодексу, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 цього ж Кодексу.

Внаслідок означених обставин неявки ОСОБА_1 до суду, а також ураховуючи відсутність у ст.268 КУпАП законодавчо встановлених приписів щодо обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності за ст.126 означеного Кодексу, суддя вважає, що в межах розгляду конкретної адміністративної справи, були створені достатні умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя та приймаючи до уваги те, що вказана особа, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, суд оцінює таку поведінку вказаної особи, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді першої інстанції та спроби затягування такого розгляду, що у свою чергу має ознаки зловживання зазначеною особою своїми правами.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі "Пономарьов проти України" наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Враховуючи принцип судочинства, закріплений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи те, що ОСОБА_1 був достовірно обізнаний про розгляд справи в суді, при цьому, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечив присутність свого захисника, суддя з огляду на вимоги ч.1 ст.268 КУпАП вирішив розглянути справу за відсутності цієї особи та на підставі наданих до суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, об`єктивно підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №427355 від 12.02.2023 року, в якому наведені обставини порушення ОСОБА_1 приписів п.2.1.А «Правил дорожнього руху», за що він притягається до відповідальності за ч.5 ст.125 КУпАП, під час складення якого будь-яких зауважень чи заперечень на дії працівників поліції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не висловлював (а.с. б.н.);

- постановами серій ЕАР №№5763831, 6036272, 6085118 від 17.08.2022, 17.10.2022, 27.10.2022 року, відповідно, про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за яким ОСОБА_1 тричі притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП (а.с. б.н.).

Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За п.2.1.а «Правил дорожнього руху України», водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст.126 означеного Кодексу регламентовано, що повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, чи керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суддя враховує положення п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, за якими оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додатковеадміністративне стягнення за вчинення відповідних правопорушень. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Частиною 1 ст.28 КУпАП регламентовано, що оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Як вбачається з розглядуваного протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №427355 від 12.02.2023, транспортний засіб марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не належить, а відтак й у випадку застосування до останньогододаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, будуть порушені майнові права іншої особи, що є неприпустимим.

На підставі викладеного та в силу положень ст.33 КУпАП, при визначенні міри адміністративного стягнення, суддя враховує характер та обставин інкримінованого правопорушення, що мало місце в умовах воєнного стану і збройної агресії рф проти України та вчетверте протягом року після вчинення ідентичних правопорушень, за яке він вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, ступінь вини ОСОБА_1 та його особу, а також приймаючи до уваги мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 зазначеного Кодексу, суддя доходить висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень, до цієї особи єдиним можливим є застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.1, 7, 9, 12-13, 23, 27, 33, 40-1, 126, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу, зі стягненням судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі гривень 536,80 гривень.

Зобов`язати ОСОБА_1 здати посвідчення водія на його ім`я до УПП в Одеській області ДПП.

У разі ухилення ОСОБА_1 від здачі посвідчення водія, яке посвідчує його право на керування транспортними засобами, то строк позбавлення його права керування усіма видами транспортних засобів строком на 5 (п`ять) років, обчислювати з дня здачі або вилучення посвідчення водія уповноваженими працівниками Національної поліції України.

Копію постановити направити для виконання ОСОБА_1 та до УПП в Одеській області ДПП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: В.В.Шурупов