Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/40/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Антипова І. Л.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2023 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Гончар В.М., за участі представника ОСОБА_1 адвоката Бордіяна С.В., розглянув у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнено судовий збір в розмірі 496,20 грн. на користь держави.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 06.11.2022, о 20 год. 40 хв. по вул.Вокзальній, 37/16 у м. Кропивницькому керував транспортним засобом «Toyota RAV4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу приладу «Драгер 6810» (тест №7955 - результат 2, 25 проміле), чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 06.11.2022 року, у якому належно викладено встановлені судом обставини правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де в графі з результатами згоден ОСОБА_1 поставив свій підпис; результатами тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу «Драгер»; копією свідоцтва по повірку законодавчо регульованого засобу вимірюваної техніки; а також направленням, копією водійського посвідчення та відеозаписом події.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 12.12.2022, вказану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що оскаржувану постанову його адвокат отримав 19.12.2022. У зв`язку з постійними перебоями постачання електроенергії (аварійні та планові відключення), був позбавлений можливості скласти та роздрукувати в визначений законом термін документи на оскарження постанови суду.

Також зазначає, що у вказаному в протоколі місці та часі він транспортним засобом не керував, що також підтверджується наявним у справі відеозаписом події з бодікамер поліцейського. Жодних інших доказів, які б підтверджували факт керування ним автомобілем, суду не представлено, отже не доведено, що він є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відповідальність за знаходження біля автомобіля навіть у стані сп`яніння, законодавством не встановлена.

Під час апеляційного перегляду справи адвокат Бордіян С.В., посилаючись на обставини зазначені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити та не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши адвоката, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити, за таких обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами ст. 245 КУпАП, визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП регламентовано, що оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак вказаних вимог закону суддею суду першої інстанції не було дотримано в повному обсязі.

Апеляційний суд враховуючи обставини та незначний термін, за яких було пропущено строк на оскарження постанови суду першої інстанції, вважає їх поважними та з метою недопущення порушення права особи доступу до правосуддя, вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Як убачається з оскаржуваної постанови у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 06.11.2022 року о 20 год. 40 хв. він не керував транспортним засобом. Але на вимогу працівників патрульної поліції пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер» Крім того, алкогольні напої він не вживав, а лише прийняв знеболювальне, оскільки має проблеми з зубами. Просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 380642 від 06.11.2022, ОСОБА_1 06.11.2022, о 20 год. 40 хв. у м. Кропивницькому по вул. Вокзальній,37/16 керував транспортним засобом «Toyota RAV4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія відповідно до встановленого законом порядку проводився за допомогою технічного засобу «Драгер 6810», тест №7955, результат: 2, 25 проміле, з яким водій згоден. Від керування т/з відсторонений, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Зазначена норма передбачає дві форми обєктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані спяніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку.

При цьому основною ознакою субєкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом. Зазначена обставина обовязково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли особа почала рухатись.

Як убачається із оскаржуваної постанови та апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечує факти як керування транспортним засобом так і його зупинки, що мало місце 06.11.2022 о 20.40 год. у м. Кропивницькому по вул. Вокзальній,37/16. Крім того, на вимогу працівників патрульної поліції пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер», але алкогольні напої він не вживав, а лише прийняв знеболювальне, оскільки має проблеми з зубами.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» є вичерпним, а під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч. 2 ст. 35 цього Закону). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

Проте, із матеріалів справи вбачається, що інспектор патрульної поліції належним чином не зафіксував та не довів належними і допустимими доказами факту невиконання водієм ОСОБА_1 будь-яких вимог ПДР України, та зупинки відповідно до положень п.8.9 ПДР України (за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу чи гучномовного пристрою), автомобіля під час керування ним водієм ОСОБА_1 .

Так із переглянутого апеляційним судом відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у м. Кропивницькому по вул. Вокзальній,37/16 біля приміщення аптеки стоїть автомобіль неподалік якого знаходиться особа (як потім встановлено ОСОБА_1 ), до якого підходить працівник поліції та повідомляє, що ми до вас. В бесіді працівник поліції встановлює особу ОСОБА_1 , належність йому автомобіля «Toyota RAV4», р/н НОМЕР_2 та повідомляє, що останній їхав на автомобілі їм назустріч без ввімкненого світла фар, пропонує надати посвідчення водія, інші документи на що ОСОБА_1 повідомляє, що відповідні документи знаходяться у дружини та яка потім і принесла документи. В подальшій бесіді ОСОБА_1 пропонується пройти огляд на стан сп`яніння, що він і робить.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 під час керування ним автомобілем, а тому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Вищенаведені факти, що встановлені апеляційним судом, у відповідності до ст.62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 оскільки дії останнього не підтверджуються як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, оскільки працівниками поліції не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Toyota RAV4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зупинки відповідно до положень п.8.9 ПДР України, ч.1 та 2 ст.35 Закону України «Про національну поліцію»вказаного автомобіля під час керування ним ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, постанову суду першої інстанції від 12.12.2022 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247, ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.М. Гончар