Код суду 233 № 233/95/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Кожевник О.А., за участю секретаря судового засідання Колеснікової М.М., особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 , захисника Кошель А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якому роз`яснені права передбачені ст. 10, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом серії ААД 448632 від 21 грудня 2022 року ОСОБА_1 21 грудня 2022 року о 15 годині 20 хвилин в м. Костянтинівка, на перехресті проспекту Ломоносова з вул. Ємельянова, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21103 державний номерний знак НОМЕР_1 з`їжджаючи з головної дороги не надав перевагу в русі транспортному засобу який рухався у зустрічному русі та виїхав на смугу зустрічного руху, чим спричинив створення аварійної обстановки, а саме примусив водія зустрічного руху різко змінити швидкість та зупинитись. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив п.16.6, 2,3 д ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав та пояснив, що підробляє неофіційно в службі таксі, проте в той день він був вихідним та автомобіль стояв вдома. Йому зателефонувала мати і сказала терміново приїхати до неї, бо його чекає поліція. Він приїхав до матері, працівники поліції йому поставили ультиматум або підписуєш протокол, або ти не зможеш працювати, сказали, що заплатить штраф і все. Він не мав вибору і підписав протокол, у нього вилучили права. Коли повідомили про розгляд справи в суді, прочитав зміст протоколу, зрозумів, що тоді зробив помилку. Зазначив, що учасником обставин зазначених в протоколі він не був, бо в цей день та час не їздив на автомобілі.

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 показала суду те, що ОСОБА_1 зустрічається з її донькою та живуть разом. 21 грудня 2022 року весь день ОСОБА_3 був вдома, допомагав рубати курей, для цього на роботі заздалегідь домовився про вихідний. Після 15.00 год. зателефонувала його мати і він терміново поїхав до неї, коли повернувся був засмучений. На запитання, що сталось, відповів, що поліція забрала в нього права.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 показав суду, що 21 грудня 2022 року перебував разом з ОСОБА_3 вдома, допомагали різати курей, для цього раніше домовились про вихідний, бо працюють на одній роботі. Почало темніти та ОСОБА_3 зателефонувала мати, щоб він терміново приїхав. Його машина стояла першою, ОСОБА_3 машина стояла другою, тому він виїхав з двору та бачив в якому напрямку їхав ОСОБА_3 . Виїхавши з двору, ОСОБА_3 рухався в напрямку будинку пристарілих, тобто протилежний бік ніж перша лікарня. Коли повернувся сказав, що поліцейські склали на нього протокол та вилучили права.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що йому не відомо по якій справі його викликали, нікого з присутніх в залі судового засідання він не знає. Зазначив, що був свідком, під час складання протоколу по вул. Лермонтова на водія мопеду за перебування п`яним, це було на початку осені 2022 року, саме тоді підписував протокол. Додав, що проживає на правому березі, тобто сторона залізничного вокзалу, на лівому березі, тобто сторона суду, першої лікарні, не пам`ятає коли останній раз перебував. Пояснив, що за його участю, він був понятим, складались протоколи в різні дні за фактом знаходження гранати, підриву людини на гранаті, вилучення автомату та зупинення п`яного водія. Його запрошували поліцейські бути понятим, тому він приймав участь. Зазначив, що не пам`ятає, що робив 21 грудня 2022 року, це був для нього звичайний день. Судом надано на огляд протокол та пояснення з метою встановлення чи мається підпис свідка на вказаних документах. Свідок пояснив, що підпис в протоколі та поясненнях зроблений не ним. Додав, що біля першої лікарні буває дуже рідко, в останній раз не пригадає коли, на зупинці біля першої лікарні 21 грудня 2022 року не знаходився, свідком зазначених в протоколі подій не був.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, доходжу наступного висновку.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП настає за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що змусило інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян (матеріальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Отже, створення аварійної обстановки це ситуація, при якій інші учасники дорожнього руху вимушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інші заходи для забезпечення особистої безпеки та безпеки інших громадян.

При цьому створення аварійної обстановки повинно бути підтверджено фактичними даними.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, суду надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД 448632 від 21 грудня 2022 року;

- письмові пояснення ОСОБА_5 від 21.12.2022 відповідно до яких останній пояснив, що 21 грудня 2022 року приблизно о 15 годині 20 хвилин стояв на автобусній зупинці на проспекті Ломоносова, біля АЗС Роут -20, побачив, як автомобіль ВАЗ 2110 державний номерний знак НОМЕР_1 їхав з АЗС в бік вул. 13 Розстріляних, перед перехрестям проспекту Ломоносова та вул. Ємельянова стояв автобус, який пропускав автомобілі які рухались по головній дорозі. Водій автомобіля ВАЗ 2110 різко виїхав на смугу зустрічного руху та почав їхати, йому на зустріч їхав білий мінівен, який різко зупинився та почав сигналити. Водій ВАЗ 2110 об`їхав його по зустрічній смузі та уїхав;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.12.2022 відповідно до яких останній пояснив, що 21 грудня 2022 року о 15 годині 20 хвилин рухався на транспортному засобі ВАЗ 2110 державний номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Ломоносова з боку АЗС Роут-20 в бік вул. 13 Розстріляних. Під`їжджаючи до перехрестя проспекту Ломоносова та вул. Ємельянова побачив автомобіль, вирішив його обігнати, почав виїжджати на смугу зустрічного руху та побачив перед собою мінівен який рухався йому на зустріч. Цей автомобіль різко зупинився та подав звуковий сигнал. Він поспішав на замовлення, об`їхав зазначений автомобіль та поїхав далі. Свою провину визнає, створювати аварійну обстановку не хотів.

Верховний Суд в постанові від 29 квітня 2020 року у справі 161/5372/17 зазначив, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Оцінуючи зібрані докази по справі суддя дійшов наступного висновку про те, що показання ОСОБА_1 узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , більше того, ці показання є стверджувальними та впевненими щодо того, що ОСОБА_1 в час вказаний у протоколі автомобілем не керував. В той же час і показання свідка ОСОБА_5 , допитаного за клопотанням захисника, є такими, що спростовують його письмові показання. В судовому засіданні встановлено, що будь-яких даних про те, що цей свідок був очевидцем подій матеріали справи не містять, тому суд критично ставиться до письмових пояснень ОСОБА_5 наданих 21.12.2022 року, оскільки свідок зазначив, що підпис у поясненнях та в протоколі виконані не ним.

Крім того, письмові пояснення ОСОБА_1 від 21.12.2022 суд визнає недопустимим доказом, оскільки вони ним не підписані, лише є підпис поліцейського який відібрав ці пояснення.

Дослідивши вказані докази, приходжу до висновку, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного об`єктивного доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі, а саме того, що керуючи автомобілем ОСОБА_1 створив аварійну обстановку для іншого транспортного засобу.

Зокрема, в матеріалах справи відсутній пояснення іншого водія транспортного засобу, не зазначено марку транспортного засобу та державний номерний знак, ПІБ водія який їм керував, який би міг підтвердити або спростувати факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та створення аварійної обстановки, або інші належні докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та створення ним аварійної обстановки для іншого учасника дорожнього руху.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише початковим правовим висновком щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Таким чином, надані працівниками поліції докази не достатні для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Оскільки саме на особу, уповноважену на складання протоколу, покладено обов`язок збирання доказів, що з огляду на викладене належним чином здійснено не було, відсутні підстави для притягнення до відповідальності особи, щодо якої такий протокол було складено.

За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Суд також враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені, зокрема, в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №560/751/17від 27.06.2019 року, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Судом встановлено, що до матеріалів справи інспектором поліції не було долучено жодних об`єктивних доказів на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд має обґрунтовувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП під час розгляду адміністративного матеріалу в суді не встановлено, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 247, 251, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 62 Конституції України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

На постанову судді може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду О.А. Кожевник