Номер провадження 3/754/640/23
Справа №754/913/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого у

АДРЕСА_1 , зареєстрованого у

АДРЕСА_2 ,

військовослужбовця військової служби за контрактом військової

частини НОМЕР_1 ,

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , який є головним сержантом, військовослужбовцем військової служби за контрактом, техніком управління військової частини НОМЕР_1 , що дислокується на території військового містечка АДРЕСА_3 , 29.12.2022 року після відбою повітряної тривоги о 10.46 годині не прибув на військову службу у військову частину НОМЕР_1 без поважних причин. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КпАП України.

На виклик до суду ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з?ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 4 статті 172-11 КпАП України (у редакції, що діяла на 29.12.2022 року) передбачена відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, а саме у даному випадку за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової служби по контракту, призваний 26.07.2017 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2020 року № 76 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2022 року № 2 ОСОБА_1 призначений на посаду техніка управління військової частини.

Винність ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; рапортом від 29.12.2022 року; письмовими поясненнями; повідомленням про відсутність 29.12.2022 року військовослужбовця ОСОБА_1 ; рапортом від 30.12.2022 року; повідомленням від 30.12.2022 року про прибуття ОСОБА_1 до військової частини; службовою характеристикою від 05.01.2023 року; службовою карткою; витягом з Наказу № 76 від 10.04.2020 року; витягом з Наказу № 2 від 01.09.2022 року.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З урахуванням вимог діючого законодавства та досліджених судом обставин справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог діючого законодавства, про що об"єктивно свідчать зібрані та досліджені судом докази, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 повинен бути притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 3400, 00 грн.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536, 80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283, 284, 291, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 3400, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя О.В.Лісовська