Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
13.01.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Співака О., розглянувши апеляційну скаргу, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ "Шік Транс",
визнано винуватим у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк до 3 (трьох) місяців.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень) 20 коп.
Згідно з постановою, 05.08.2022, о 10 год 10 хв, по вул. Минайська, в м. Ужгород, водій ОСОБА_1 здійснював регулярні перевезення пасажирів за маршрутом «Ужгород-Чоп», при цьому керував автобусом з переобладнанням, а саме: реєстраційними документами передбачено 24 місць для сидіння, однак встановлено у вищезазначеному автобусі на 3 місця для сидіння більше, що порушує правила, норми та стандарти, які стосуються безпеки дорожнього руху, чим порушив вимоги п. п. 31.1, 31.3.а, 2.3.а, 2.3.б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП. Вищезазначене правопорушення водій вчинив повторно впродовж 1 (одного) року, що підтверджується постановою ЕАО №5370899 від 04.05.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 121 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова є незаконною. Зазначає, що суд безпідставно визнав його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП, оскільки викладені в протоколі та в оскаржуваній постанові фактичні обставини правопорушення не відповідають диспозиції ст. 121 КУпАП. Посилається на те, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності відповідно до постанови ЕАО №5370899 від 29.12.2021 за керування транспортним засобом з непрацюючим вогнегасником, тому вважати його дії як «повторність» недоцільно з правової точки зору, оскільки вказане твердження не відповідає дійсності. Звертає увагу і на те, що до матеріалів справи додано копію дорожнього листа №009800 та копії фотографій з місця події, відповідно до яких ОСОБА_1 пройшов 05.08.2022 передрейсовий технічний огляд, зауважень та скарг щодо технічного стану автобуса не було. Враховуючи вищенаведене, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
Заслухавши думку захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Співака О. М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, однак до суду не з`явився, хоча обізнаний з тим, що в суді розглядається подана ним апеляційна скарга. Тому, при вирішенні питання щодо проведення судового засідання за відсутності ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи, що у розгляді справи бере участь захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Співак О. М.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені у ст. 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд вважає, що вказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП є правильним, оскільки сумнівів у тому, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 31.1, 31.3. «а», 2.3. «а», 2.3. «б» Правил дорожнього руху України не виникає.
Так, згідно з п. 31.1 ПДР, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Пунктом 31.3 «а» передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 2.3. «а» ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.
Також п. 2.3 «б» ПДР передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Вказаних вимог ПДР ОСОБА_1 не дотримався, що підтверджується даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №518299, відповідно до якого, 05.08.2022, о 10 год 10 хв, по вул. Минайська, в м. Ужгород, водій ОСОБА_1 здійснював регулярні перевезення пасажирів за маршрутом «Ужгород-Чоп», при цьому керував автобусом з переобладнанням, а саме: реєстраційними документами передбачено 24 місць для сидіння, однак встановлено у вищезазначеному автобусі на 3 місця для сидіння більше, що порушує правила, норми та стандарти, які стосуються безпеки дорожнього руху, чим порушив вимоги п. п. 31.1, 31.3. «а», 2.3. «а», 2.3. «б» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП. Вищезазначене правопорушення водій вчинив повторно впродовж 1 (одного) року, що підтверджується постановою ЕАО №5370899 від 04.05.2022 про накладення на нього стягнення за ч. 2 ст.121 КУпАП. Своїми підписами ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений, копію його отримав.
Вказані у протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються копією фотокартки дорожнього листа від 05.08.2022 (а. с. 3) копією фотокартки на якій зображений транспортний засіб та кількість пасажирів усередині автобуса (а. с. 4), довідкою, відповідно до якої відносно ОСОБА_1 були оформлені матеріали за ст. 121 КУпАП, 29.12.2021 винесено постанову серії ЕАО №5370899 за ч. 2 ст. 121 КУпАП (а. с. 5).
На відеозаписі, який наявний у матеріалах справи та який міститься на DVD - диску, який досліджений місцевим судом, перевірений на предмет належності та допустимості судом апеляційної інстанції, також відображені фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП (а. с. 6).
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених судом першої та апеляційної інстанції доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, виражається у повторному протягом року вчиненні будь-якого з порушень, передбачених частиною першою-третьою цієї статті.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 , будучи притягненим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, а саме керував автобусом з переобладнанням: реєстраційними документами передбачено 24 місць для сидіння, однак встановлено у вищезазначеному автобусі на 3 місця для сидіння більше, що порушує правила, норми та стандарти, які стосуються безпеки дорожнього руху, чим порушив вимоги п. п. 31.1, 31.3. «а», 2.3. «а» , 2.3. «б» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.
За таких обставин, доводи апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи є необґрунтованими, оскільки факт порушення ОСОБА_1 відповідних пунктів ПДР є підставою для адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом у порядку, визначеному ст. ст. 251, 252 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції вважає, що твердження апелянта про те, що викладені в протоколі та в оскаржуваній постанові фактичні обставини правопорушення не відповідають диспозиції ст. 121 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності відповідно до постанови ЕАО №5370899 від 29.12.2021 за керування транспортним засобом з непрацюючим вогнегасником, тому вважати його дії як «повторність» недоцільно з правової точки зору, оскільки вказане твердження не відповідає дійсності, - апеляційний суд визнає безпідставними, позаяк такі спростовуються достовірними, належними та достатніми доказами у справі.
Так, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №5182299 від 05.08.2023 складений відповідно до вимог закону, підтверджує подію та обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, його дані повністю узгоджуються з іншими доказами у справі, у тому числі відеозаписом, що наявний у матеріалах справи.
Відповідно до довідки, сформованої на основі облікових баз даних, відносно ОСОБА_1 упродовж року складалися матеріали адміністративного правопорушення за ст. 121 КУпАП, відтак 29.12.2021 було винесено постанову серії ЕАО №5370899 за ч. 2 ст. 121 КУпАП.
У цьому контексті апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, зокрема за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
Враховуючи вищенаведене, а також відсутність відомостей про те, що апелянтом була оскаржена постанова серії ЕАО №5370899 і така скасована, у матеріалах справи немає, апеляційний суд доводи апеляційної скарги в цій частині визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, позаяк докази у своїй сукупності підтверджують наявність вини у вчиненні ОСОБА_1 передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП адміністративного правопорушення.
Як такі, що жодним чином не впливають на висновки місцевого суду та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови є твердження апелянта про те, що у матеріалах справи міститься копія дорожнього листа №009800 та копії фотографій з місця події, відповідно до яких ОСОБА_1 пройшов 05.08.2022 передрейсовий технічний огляд, зауважень та скарг щодо технічного стану автобуса не було. Вказані твердження не спростовують правильність та обґрунтованість висновків місцевого суду про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги передбачені п. п. 31.1, 31.3. «а», 2.3. «а», 2.3. «б» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Отже, апеляційний суд доходить висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винуватим у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП; що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду, перевірених апеляційним судом, наведених вище доказів, яким у постанові дана правильна оцінка; що адміністративне стягнення накладено на нього у межах санкції вищевказаної статті, з дотриманням приписів ст. ст. 33 - 35 КУпАП у зв`язку з чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку й належить до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення. При оцінці доводів апеляційної скарги щодо накладеного адміністративного стягнення апеляційний суд бере до уваги і те, що ОСОБА_1 вину у скоєному не визнає, не кається.
Тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним правил дорожнього руху сприятиме досягненню основної мети - виховання правопорушника у дусі додержання законів України.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану ОСОБА_2 апеляційну скаргу без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків чи витребування доказів, стороною захисту не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН