справа № 492/11/23

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2023 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Михайлівка Саратського району Одеської області, громадянки України, працюючої фізичною особою-підприємцем, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

31 жовтня 2022 року встановлено, що ОСОБА_1 здійснюючи підприємницьку діяльність за адресою:АДРЕСА_1 , несвоєчасно подала за встановленою формою відомості про доходи найманих працівників за формою 4-ДФ, за ІІ квартал 2022 року, строк подачі 09 серпня 2022 року, а подано 21 вересня 2022 року, що підтверджується актом щодо дотримання умов діючого законодавства з питань своєчасності подання податкового розрахунку за ф. № 4-ДФ № 10783/15-32-24-10-10 від 31 жовтня 2022 року, чим порушила п. п. 176.2 «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, але до суду від неї надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення № 1/15-32-24-08/ від 14 грудня 2022 року, датою вчинення адміністративного правопорушення вказано акт № 10783/15-32-24-10-10 від 31 жовтня 2022 року, отже від вказаної дати пройшло два місяці з дня його виявлення, та просила розглянути справу у її відсутність. Суддя, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, за наявними у справі письмовими доказами, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, а її провина у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення № 1/15-32-24-08/ від 14 грудня 2022 року; актом щодо дотримання умов діючого законодавства з питань своєчасності подання податкового розрахунку № 10783/15-32-24-10-10 від 31 жовтня 2022 року та іншими матеріалами справи.

Суддею встановлено, що досліджені у судовому засіданні докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п. 150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» в частині події дорожньо-транспортної пригоди.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що адміністративне правопорушення було вчинене саме ОСОБА_1 так як її дії розкривають склад об`єктивної сторони ч. 1 ст. 163-4 КУпАП у порушенні порядку подання відомостей про виплачені доходи, оскільки її провина повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена доказами, дослідженими суддею, тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, і її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, суддя в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, суддя звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі: Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи судом …, який … становить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення…

Правове регулювання прав та свобод людини за національним законом полягає у створенні необхідних умов, якими слід забезпечити невідворотність адміністративної відповідальності.

В той же час має бути забезпечений справедливий баланс між загальним (публічним) інтересом невідворотності адміністративної відповідальності та дотриманням прав і свобод людини щодо строку давності про притягнення її до відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 38 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення, що відноситься до компетенції суду загальної юрисдикції, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

З метою забезпечення виконання положень ст. 1 КУпАП, при вирішенні питання щодо обчислення процесуальних строків у справі про адміністративне правопорушення виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінально процесуального права та при вирішенні питання щодо обчислення процесуальних строків слід керуватися положеннями ст. 115 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.

Суддею встановлено, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-4 КУпАП виявлено 31 жовтня 2022 року, що підтверджується актом щодо дотримання умов діючого законодавства з питань своєчасності подання податкового розрахунку № 10783/15-32-24-10-10, тому, на підставі вказаних вище положень обчислення процесуальних строків, строк накладення адміністративного стягнення закінчується 01 лютого 2023 року.

Суддя прийшов до висновку, що на день розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення, а саме три місяці не закінчилися, тому клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення не підлягає задоволенню.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. 34, ст. 35 КУпАП пом`якшують, обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, суддею встановлено не було.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушницю за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушниці: вік, соціальне положення, ступінь його провини та ставлення до вчиненого, наявність пом`якшуючих, обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення даного адміністративного правопорушення, суддя вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 як до суб`єкта підприємницької діяльності адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах максимального розміру, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Разом з тим, суддя також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з винесенням суддею постанови про накладення на правопорушницю адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 34, 35, 38, 40-1, 163-4, 221, 283-285, 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення відмовити.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 (трьох) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одна) гривня в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.