Провадження № 3/161/486/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2022 року серії ААД №061341, ОСОБА_1 14 грудня 2022 року о 08 год. 35 хв. у м. Луцьку по вул. Володимирська, керував автомобілем Opel Combo, НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. На вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд щодо визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення п.2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На розгляд справи у суді ОСОБА_1 не прибув, але прибув його захисник адвокат Філюк В.І., який не заперечував стосовно розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 . Захисник просив суддю закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Узагальнені доводи захисника зводяться до наступного:

1) захисник вважає, що ОСОБА_1 не був вручений протокол про адміністративне правопорушення, а також не було належним чином роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, не надано можливість скористатися безоплатною правовою допомогою адвоката, не роз`яснено порядок та наслідки проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

2) захисник вказує, що працівник поліції погрожував тимчасово затримати транспортний засіб з поміщенням на спеціальний майданчик, чого ОСОБА_1 допустити не міг, оскільки перевозив хвору матір;

3) захисник вважає, що ОСОБА_1 було неналежним чином вручена квитанція про сплату штрафу за правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП;

4) захисник вказує, що після складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , протягом двох годин, самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я, де встановлено, що він тверезий та ознак алкогольного сп`яніння не мав;

5) захисник вважає неналежним відеозапис, який долучений до матеріалів справи, оскільки він не є безперервним, а технічний пристрій, на який здійснювався запис невідомий.

Крім того захисником було заявлено клопотання про виклик в якості свідків ОСОБА_2 , та поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення. Суддя відмовляє у задоволенні цього клопотання, оскільки ОСОБА_2 є близькою особою для ОСОБА_1 (рідна сестра), а тому зацікавлена в розгляді справи та не зможе надати об`єктивних свідчень. Поліцейський, який складав адміністративні матеріали, всі свої пояснення по суті справи висловив у письмовому рапорті, який долучений до матеріалів, а захисник не пояснив, які ще свідчення може надати поліцейський.

Заслухавши позицію захисника, дослідивши письмові матеріали справи, зокрема наявний відеозапис події, суддя дійшов наступних висновків.

На переконання судді винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

1) протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 згідний з правопорушенням, оскільки «пив до середночі»; протокол скріплений підписами ОСОБА_1 у всіх графах;

2) актом огляду з відміткою про відмову ОСОБА_1 від його проходження;

3) направленням на огляд з відміткою про відмову ОСОБА_1 від його проходження;

4) рапортом поліцейського;

5) довідкою ВП №3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія;

6) відеозаписом, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці події так і в закладі охорони здоров`я.

Суддя відхиляє доводи захисника про невручення ОСОБА_1 примірника протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вказане спростовується наявним в матеріалах справи протоколом, в якому ОСОБА_1 розписався за отримання свого примірника.

Так само помилковими є доводи захисника про не роз`яснення поліцейським прав особи, передбачених ст.268 КУпАП, оскільки відмітка про таке роз`яснення міститься у протоколі та скріплена підписом ОСОБА_1 .

Позицію захисника про те, що поліцейський повинен був роз`яснити ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також наслідки відмови від такого огляду, суддя також відхиляє, оскільки чинний КУпАП не передбачає проведення поліцейським таких роз`яснень, а згідно ч.2 ст.68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 чинилися перешкоди у реалізації свого права на захист. Будь-яких доказів протилежного суду не надано, а участь захисника в ході огляду водія на стан алкогольного сп`яніння є не обов`язковою.

Міркування захисника стосовно обставин винесення, розгляду та вручення квитанції за правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, не має жодного значення для вирішення цієї справи про адміністративне правопорушення, яка розглядається за ч.1 ст.130 КУпАП. Якщо ОСОБА_1 не згідний з постановою поліцейського про притягнення його до відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, він може оскаржити її до суду в порядку адміністративного судочинства, так само як і дії поліцейського стосовно її вручення.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 був тверезим, що встановлено відповідним оглядом у лікаря-нарколога протягом двох годин з моменту зупинки транспортного засобу, не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 відмови пройти відповідний огляд, що становить окремий склад правопорушення, передбачений диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно доводів захисника про неналежність долученого до матеріалів справи відеозапису, суддя зазначає, що на відеозаписі зображена саме особа ОСОБА_1 , відеозапис є чітким, з його змісту зрозуміло, що він стосується саме розглядуваних матеріалів та інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення. На записі зафіксована однозначна відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і у медичному закладі.

Доводи захисника про те, що поліцейський погрожував тимчасово затримати транспортний засіб з поміщенням на спеціальний майданчик нічим не підтверджуються. Суддя зазначає, що можливість такого вилучення прямо передбачена ч.1 ст.265-2 КУпАП (враховуючи зміни, внесені Законом України від 17.06.2020 р. N 720-IX), тому дії поліцейського в такому б випадку були правомірними. Однак у даному випадку транспортний засіб не затримувався, а був переданий для керування сестрі ОСОБА_1 ОСОБА_3 , про що наявна її розписка у протоколі про адміністративне правопорушення.

Стосовно посилань сторони захисту на обставини перевезення ОСОБА_1 матері у медичний заклад, суддя зазначає, що ці обставини ніяким чином не виключають винуватість ОСОБА_1 у правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також не свідчать про вчинення правопорушення у стані крайньої необхідності (ст.18 КУпАП), якої не було.

Сторона захисту не пояснила суду, яким чином відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що і притягується ОСОБА_1 до відповідальності, може бути вчинена в стані крайньої необхідності.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, суддя не вбачає.

Отже, враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 536,80 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг про сплаті судового збору, які передбачені п.п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст.40-1, 130, 283, 284, 304 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість грн.. 80 коп.).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 34 000,00 грн.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк