Справа № 751/2744/22 Головуючий у 1 інстанції Павлов В. Г.
Провадження № 33/4823/1/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2023 року місто Чернігів

Суддя Чернігівського апеляційного суду Акуленко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 вересня 2022 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з нього на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.07.2022 року, о 05 год. 34 хв. ОСОБА_1 , в м. Чернігові, по вул. Тургенєва,2, керував транспортним засобом «AUDI 80», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновками КНП «ЧОПНЛ» №756 від 17.07.2022 р.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що працівники поліції зупинили його безпідставно та не повідомили причину зупинки.

Вказує, що від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, але висловив незгоду з підозрою поліцейського.

Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як в ньому не зазначено суть адміністративного правопорушення зокрема, не зазначено, який порядок проходження огляду було запропоновано водієві.

Зазначає, що порядок огляду на стан сп`яніння проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, тому вважається недійсним.

Також на порушення вимог ст. 266 КУпАП, його не відсторонили від керування транспортним засобом, що викликає сумнів у законності дій працівників поліції.

Суд 1 інстанції, розглянувши справу за його відсутності, позбавив його можливості заявити клопотання про допит свідків, які вказані в протоколі, а так само працівника поліції, що складав протокол відносно нього.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 вкотре не з`явився, причини неявки не повідомив, будь - яких заяв про відкладення розгляду справи чи про поважність причин неявки не надав. Про день та час розгляду справи він повідомлявся у встановленому законом порядку. Враховуючи вказані обставини, а також з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, сформованої у справі «Пономарьов проти України», де зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та що заявник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді та враховуючи те, що саме ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на постанову суду, вважаю за можливе розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколами про адміністративні правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що є порушенням вимог п 2.9 ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Огляд водія проводився у встановленому законом порядку, в медичній установі.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні» №756 від 17.07.2022 р., яким встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Будь-яких заперечень щодо результатів освідування останній не висловив.

Відеозаписами, наданими поліцейськими, встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, після зупинки транспортного засобу під його керуванням, ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройшов медичний огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння в лікарні. Крім того, з відеозапису вбачається, що зауважень на дії працівників поліції та лікаря він не мав. Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, працівниками поліції був дотриманий. Тому твердження апелянта про протилежне не є слушними.

Таким чином суд першої інстанції цим доказам дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протоколи про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. Також формулювання суті правопорушення, яке вказано в протоколах, відповідає диспозиції інкримінованої статті, тому твердження апелянта про протилежне не заслуговують на увагу.

Твердження апелянта про неналежно проведений огляду на стан виявлення сп`яніння є безпідставними, оскільки такий проведений у спосіб та у порядок, визначений ст. 266 КУпАП та вище вказаною Інструкцією, в медичній установі, про що вказано в протоколах про адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що апелянту роз`яснено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тому працівниками поліції дотримано вимоги закону щодо засвідчення факту керування особою транспортним засобом в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Щодо доводів апелянта про розгляд справи за його відсутності, то вони не спростовують висновків суду про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи він до суду не надавав, тому судовий розгляд справи відбувся без його участі і в даному випадку суд 1 інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, присутність якого не є обов`язковою з врахуванням вимог ст. 268 КУпАП.

Враховуючи дані обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не порушені процесуальні права та законні інтереси апелянта.

Також судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Інші твердження апелянта, зокрема щодо не відсторонення його від керування та не повідомлення про притичину зупинки, висновків суду першої інстанції про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 вересня 2022 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко