КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року

м. Київ

справа №761/1026/22

провадження № 33/824/1564/2023

Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А., розглянувши подане клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2022 року у складі судді Щебуняєвої Л.Л. про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 496,20 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з указаною постановою, 28 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, до якої долучив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, в якій в обґрунтування причин пропуску такого строку зазначає, що у зв`язку з повномасштабною російською воєнною агресією проти України був вимушений залишити територію України 28 лютого 2022 року. Постанову суду першої інстанції отримав 23 лютого 2023 року.

Перевіривши доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, з огляду на наступне.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 10 діб з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляла клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зважаючи на викладене, строк на апеляційне оскарження відраховується з дати винесення постанови та може бути поновлений судом виключно у разі наявності поважних причин пропуску такого строку, обґрунтовано наведених апелянтом.

Враховуючи, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята 19 травня 2022 року, останнім днем подання апеляційної скарги було 29 травня 2022 року. Разом з тим, з апеляційною скаргою скаржник звернувся лише 28 лютого 2023 року.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року «Пономарьов проти України» зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі сплином значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушувати принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд даної справи, повідомлявся про судові засідання як на пошту, так і під розписку.

У зв`язку з його відсутністю судовий розгляд неодноразово відкладався.

Таким чином, ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, не навівши при цьому жодних поважних причини пропуску такого строку з огляду на його належне повідомлення судом про дату, час та місце розгляду справи, на підтвердження чого у справі містяться відповідні докази.

Доказів того, що станом на час ухвалення постанови суду, що оскаржується, ОСОБА_1 перебував за кордоном матеріали справи не містять, оскільки останнім до матеріалів справи долучено лише вибіркові копії закордонного паспорта ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд своєї справи, мав достатньо часу для ознайомлення зі змістом оскаржуваної постанови та підготовки апеляційної скарги у передбачений законом десятиденний строк.

Про жодні причини, які б завадили ОСОБА_1 отримати копію оскаржуваної постанови та подати апеляційну скаргу вчасно в апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, за обставин, коли апеляційну скаргу подано поза межами встановленого статтею 294 КУпАП строку та не зазначено жодних поважних причин пропуску такого строку, у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2022 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2022 року - вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Кравець