Справа № 127/458/23
Провадження №3/127/201/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2023 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковальчук Л.В., за участю захисника Марусича М.С., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2023 року о 01:30 год. по вул. К. Коріатовичів, 115 в м. Вінниця водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Nissan Murano», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду повідомив, що вій дійсно на своєму автомобілі віз свою дружину в лікарню в комендантську годину, однак діяв в стані крайньої необхідності, стан сп`яніння не відчував. Після зупинки його автомобіля, на пропозицію працівників поліції пройти огляд відмовився.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 03.01.2023 року, рапортом працівника поліції, направленням та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Захисник Марусич М.С. подав до суду клопотання про виклик свідків поліцейських, які зупинили автомобіль ОСОБА_2 та про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення. Захисник стверджує, що ОСОБА_2 діяв в стані крайньої необхідності, оскільки його дружина потребувала медичної допомоги, а швидка допомога на виклик не їхала. Крім того, працівники поліції спровокували ОСОБА_2 на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні було переглянуто відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано все, що відбувалося на місці зупинки транспортного засобу. Зокрема на відео видно та чути, як працівники поліції неодноразово пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому поводяться спокійно, образливих висловів не застосовують, довго чекають відповіді ОСОБА_1 . Поліцейські повідомляють ОСОБА_1 , що інший екіпаж поліції уже повіз його дружину до лікарні. ОСОБА_1 відповідає, що дійсно вживав напередодні алкоголь, хвилюється, що «Драгер» може показати, що він в стані сп`яніння і тоді його позбавлять права керувати транспортними засобами. Кілька разів поліцейські пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на місці або поїхати в лікарню. Також поліцейські пояснюють, що у випадку відмови від проходження огляду на ОСОБА_1 буде складено протокол за ст. 130 КУпАП. Через деякий час ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду.

Пунктом 2.5 Правил дорожного руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту наведеної норми слідує, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає не лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що і мало місце в даному випадку.

Суд вважає, що у справі зібрано достатньо доказів в підтвердження винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про виклик свідків та закриття справи, оскільки вони направлені на затягування розгляду справи. Оскільки ОСОБА_1 керував автомобілем, то він зобов`язаний був пройти огляд на вимогу поліцейського, однак не погодився це зробити і в категоричній формі відмовився від проходження медичного огляду. Такі його дії утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також суд вважає, що стану крайньої необхідності в даному випадку не було. Дружину ОСОБА_1 в лікарню завезли поліцейські на своєму службовому автомобілі, тому жодної потреби сідати за кермо нетверезим в ОСОБА_1 не було.

Суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, 283, 284, 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі сімнадцять тисяч гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя :