Справа № 128/1173/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 травня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

12.03.2023 о 18:10 год по вул. Барське шосе в с. Березино Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керувавав автомобілем Mercedes-Benz С-200, д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в лікарні відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До суду для розгляду наданих суду матеріалів ОСОБА_1 не з`явився, проте його захисник, адвокат Сушак А.О., подав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи првоести без участі ОСОБА_1 та його представника. Крім того, просив врахувати всі обставини, вказані в запереченні на протокол про адміністративне правопорушення, а також факт керування автомобілем іншою особою, а не ОСОБА_1 , про що неодноразово було сказано працівникам патрульної поліції, та відсутність в матеріалах справи доказів керування авто ОСОБА_2 .

Згідно заперечень на протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повністю заперечую факт керування транспортним засобом. Звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні жодні докази керування ним транспортним засобом, а відеозаписи, надані патрульною поліцією, розпочинаються вже біля автомобіля на вулиці та на них зафіксовано лише процес складання протоколу про адміністративне правопорушення. Вказує, що відеозапис, наданий працівниками поліції, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що у матеріалах справи не міститься посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Відеозаписи, надані до суду як доказ, є фрагментарними та мають значні пропуски у часі. Тому безпосередні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсутні. При зупинці ОСОБА_1 неодноразово наголошував на тому, що він не є водієм, проте дані факти були проігноровані працівниками поліції. Вказує, що також відсутні докази того, що його зупиняли працівники поліції, проводився огляд на стан сп`яніння, фіксувалася лише відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння. Таким чином, протокол відносно нього за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України, не відповідає законодавству та складений безпідставно, у зв`язку з чим просив закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи справу в межах наданих суду доказів, суд враховує, що відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З диспозиції статті 130 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто зазначеною правовою нормою встановлено альтернативні склади правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Оглянувши надані суду матеріали, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується письмовими доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 243907 від 12.03.2023, підписаного, в тому числі, свідками; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказано виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та тремтіння рук; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по даному факту від 12.03.2023, в яких ними підтверджено факт зупинення працівником СРПП ВП № 3 страшим лейтенантом Гурою Ю.М. водія ОСОБА_1 , наявність в останнього ознак алкогольного сп`яніння, пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та відмову останнього від проходження огляду; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ЦТЗ «Соціотерапія» від 12.03.2023, де зазначено виявлені ознаки сп`яніння; довідками ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, відповідно до яких ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом останнього року не притягувався.

Також судом було досліджено диск з відеозаписами обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, на яких зафіксовано, зокрема, попередження поліцейським ОСОБА_1 про ведення відеофіксації, пропозиція працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, відсутність згоди ОСОБА_1 пройти огляд, ненадання ОСОБА_1 протягом тривалого часу документів, а саме посвідчення водія та свідоцтва та транспортний засіб на законну вимогу працівника поліції, висловлену багаторазово, неодноразове заперечення ОСОБА_1 факту керування ним транспортним засобом та спростування таких слів присутніми на відео особами, які наполегливо вказували, що бачили як саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом; крім того, в проміжку часу з 19:04:33 до 19:04:40 на відеозаписі № VID52F-00-0006.MOV зафіксована стверджувальна відповідь «так» двох свідків на запитання працівника поліції чи дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши матеріали адміністративної справи, суд вважає доведеним, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд враховує ту обставину, що транспортний засіб відноситься до джерела підвищеної небезпеки і відповідно потребує надзвичайно відповідального ставлення до обов`язків, пов`язаних з керуванням транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 мав усвідомлювати відповідальність за свої дії та розуміти наслідки відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому ним не заперечувалися ознаки алкогольного сп`яніння, а пояснення зводились до заперечення факту керування транспортним засобом, при цьому загальна поведінка ОСОБА_1 , його суперечливі дії та слова про відсутність документів, а потім надання їх поліцейським, на думку суду, свідчить про намагання різними способами ухилитися від відповідальності, а не про намагання довести свою невинуватість у передбачений законом спосіб. За таких обставин у ОСОБА_1 були відсутні законні підстави для відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за наявності обґрунтованої підозри у працівника поліції щодо наявності такого сп`яніння та підтвердження присутніми свідками події факту керування ним транспортним засобом.

Для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України, встановлення причин відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння чинним законодавством не передбачено, та санкція ч. 1 ст. 130 КпАП України передбачає позбавлення права керування транспортними засобами, що згідно ст. 30 КпАП України застосовується лише за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом, перебування чи неперебування особи в стані сп`яніння, а так само мотиви відмови для кваліфікації дій особи в частині відмови від проходження огляду на стан сп`яніння встановленню не підлягає. Вчиняючи відповідні дії, ОСОБА_1 мав усвідомлювати наслідки своїх дій та адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 було складено за наслідками його неодноразового ухиляння від відповіді на неодноразові пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. За наявності зафіксованого на відеозаписі підтвердження двома свідками факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, підстав для закриття провадження в справі судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують його відповідальність, судом також не встановлено.

На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення ОСОБА_1 ,обставини його вчинення, дані про його особу, суд дійшов висновку про необхідність застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що встановлено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 536, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 280, 283, 294, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохіддержави судовий збір, що становить 536, 80 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: