Справа № 139/645/22
Провадження № 3/139/370/22

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2023 року смт Муровані Курилівці
Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., розглянувши з участю:
прокурора Загороднюк В.В.,
особи, щодо якої розглядається справа про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
її захисника адвоката Куцого Р.А.
справу про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1 та 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , громадянки України, не судимої,
В С Т А Н О В И Л А:
Перебуваючи на посаді директора Комунального некомерційного підприємства «Мурованокуриловецька центральна районна лікарня» та будучи, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, ОСОБА_1 в порушення пунктів 2 і 3 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону, при підготовці та підписанні наказу про преміювання № 79-к/тр від 16 червня 2021 року не повідомила не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли вона дізналась про наявність у неї реального конфлікту інтересів засновника Мурованокуриловецьку селищну раду, та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, підписавши 16 червня 2021 року наказ № 79-к/тр про преміювання працівників лікарні до Дня медичного працівника, в тому числі й особисто себе. Такими бездіяльністю та діями ОСОБА_1 скоїла адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена частинами 1 і 2 ст. 172-7 КУпАП.
07 листопада 2022 року старшим оперуповноваженим 1-го сектору (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Різником Олексієм Михайловичем щодо ОСОБА_1 складено протоколи за № 334 та № 335 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.
10 листопада 2022 року протоколи відносно ОСОБА_1 надійшли до суду. Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу головуючою у справах визначено суддю Тучинську Н.В.
Постановою від 11 листопада 2022 року справи про адміністративні правопорушення № 139/645/22 (провадження № 3/139/370/22) та № 139/646/22 (провадження № 3/139/371/22) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП на підставі ст. 36 КУпАП об`єднані в одне провадження, справі присвоєно єдиний унікальний номер № 139/645/22, номер провадження № 3/139/370/22.
Розгляд справи на 24.11.2022 було відкладено через невручення ОСОБА_1 судової повістки у зв`язку з її відсутністю за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою (а.с. 53-54).
На відповідний запит (а.с. 55) судом отримано підтвердження про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою (а.с. 58).
Про судове засідання на 05.12.2022 ОСОБА_1 була повідомлена шляхом направлення SMS-повістки (а.с. 57). За клопотанням (а.с. 59) захисника ОСОБА_1 адвоката Куцого Р.А. (а.с. 60) розгляд справи відкладено на 14.12.2022. ОСОБА_1 та її захисник були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання (а.с. 66).
За клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Куцого Р.А. (а.с. 67) розгляд справи знову було відкладено на 28.12.2022.
В підготовчій частині судового засідання 28.12.2022 було вирішено клопотання сторони захисту (а.с. 75-76, 77-78), в тому числі усне про витребування доказів, яке було задоволене. У зв`язку з витребуванням доказів в розгляді справи було оголошено перерву.
12.01.2023 судом було отримано витребувані докази (а.с. 94-115).
Про судове засідання на 19 січня 2023 року сторона захисту була належним чином повідомлена (а.с. 83), однак до суду не з`явилися ні ОСОБА_1 , ні її захисник. Постановою від 19.01.2023 (а.с. 124-125) щодо ОСОБА_1 було здійснено привід, а також зупинено строки розгляду справи.
Про час і місце судового засідання на 30 січня 2023 року сторона захисту була належним чином повідомлена, про що описано у постанові (а.с. 135-136), привід не виконано через відсутність ОСОБА_1 за місцем реєстрації (а.с. 131). Постановою від 30.01.2023 (а.с. 135-136) щодо ОСОБА_1 потворно здійснено привід, а також зупинено строки розгляду справи.
Розгляд справи на 07 лютого 2023 року було відкладено у зв`язку з поважністю причини неявки ОСОБА_1 (перебувала на лікуванні), строки розгляду справи зупинено до її явки в судове засідання з розгляду справи (а.с. 144).
Неявку ОСОБА_1 в судове засідання з розгляду справи на 23 лютого 2023 визнано поважною (її було затримано з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження), відкладено судове засідання, строки розгляду справи зупинено до її явки в судове засідання з розгляду справи (а.с. 152).
В судовому засіданні 10 березня 2023 року ОСОБА_1 свою вину в інкримінованих правопорушеннях не визнала, суду пояснила: На посаді директора КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» вона працювала з 11.02.2020 до 06.12.2021. Після оголошеного в Україні карантину через COVID-19 багато людей відмовлялося працювати з хворими, багато, в тому числі і вона сама, хворіли на коронавірусну хворобу, а тому НСЗУ рекомендувала стимулювати працівників через їх преміювання. 16 червня 2021 року вона видала наказ № 79-к/тр про преміювання працівників лікарні (за відповідним списком) до Дня медичного працівника в сумі 500 гривень. У списку працівників лікарні вона теж була як працівник КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ». Вважає, що в даному випадку відсутній конфлікт інтересів, оскільки вона преміювала себе в такому ж розмірі, як і будь-якого іншого працівника. Усно питання преміювання працівників лікарні погоджувалося на виконкомі Мурованокуриловецької селищної ради.
Прокурор Загороднюк Вікторія Василівна за результатами розгляду справи заявила, що ОСОБА_1 намагається своїми поясненнями ввести в оману суд, вона надає суперечливі показання, які не узгоджуються із зібраними у справі доказами її винуватості. Зазначила, матеріалами справи та й поясненнями самої ОСОБА_1 достеменно доведено її вину в інкримінованому правопорушенні. Так, ОСОБА_1 є суб`єктом вмінених їй правопорушень, пов`язаних з корупцією; наявний об`єкт вмінених правопорушень правовідносини, що існують між службовими повноваженнями особи та її приватним інтересом; об`єктивна сторона правопорушення ОСОБА_1 проявилася в її бездіяльності щодо неповідомлення у встановленому порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та не утрималася від прийняття рішення в таких умовах; в умовах реального конфлікту ОСОБА_1 діяла умисно будучи ознайомленою з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» щодо обов`язків, обмежень та заборони, вона не виконала їх. Оскільки у справі не встановлено обставин, які пом`якшують чи посилюють відповідальність ОСОБА_1 , просила накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі 300 НМДГ.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Куций Ростислав Андрійович (а.с. 60) у своєму виступі наполягав на тому, що в тих бездіяльності та діях, в яких звинувачують ОСОБА_1 , відсутня суб`єктивна сторона прямий чи непрямий умисел. Таке твердження він обґрунтовує тим, що отримання премії та її розмір не залежали від прийняття нею наказу про преміювання, оскільки такому рішенню передувало засідання профкому, який керувався колективним договором. Також наполягає на тому, що ОСОБА_1 не були доведені до відома вимоги антикорупційного законодавства, а тому вона не усвідомлювала, що діє в умовах конфлікту інтересів. Просив справу закрити за відсутністю складів вмінених правопорушень. Крім того, захисник наполягав, що правопорушення було виявлено ще з отриманням листа Вінницької обласної прокуратури (2 червні 2022 року), а тому станом на сьогодні закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП, то справа підлягає закриттю і з цієї підстави. Одночасно висловив позицію, що премію в сумі 500 гривень можна розглядати як факт, що свідчить про малозначність правопорушення, що на підставі ст. 22 КУпАП є підставою для закриття справи.
Розглянувши справу, приходжу до висновку про винуватість ОСОБА_1 в інкримінованих їй правопорушеннях з врахуванням такого:
Таким чином, відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_3 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність.
Згідно ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Законом України «Про запобігання корупції» визначено поняття реального конфлікту інтересів.
Відповідно абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
У відповідності до абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі тими, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Враховуючи викладене, відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупції», у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, оскільки приватний інтерес щодо отримання премії знаходиться в сфері, в якій вона на той час виконувала свої службові повноваження, і в тому числі її приватний інтерес вплинув на об`єктивність прийняття рішення про преміювання.
Наявність приватного інтересу під час прийняття рішення про преміювання до Дня медичного працівника в цьому судовому засіданні визнала і сама ОСОБА_1 , заявивши, що вона також у зв`язку з низькою заробітною платою, перенесеним коронавірусним захворюванням, а також аби бути «рівною» у правах з іншими працівниками лікарні, потребувала «стимуляції» у вигляді премії.
У разі виникнення конфлікту інтересів протягом строку здійснення повноважень відповідна особа зобов`язана негайно доповісти про це відповідному органу та вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів.
Проте, перебуваючи на посаді директора КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» ОСОБА_1 , при винесенні та підписання наказу № 79-к/тр від 16 червня 2021 року та доданого до нього списку осіб, згідно якого надано премію директору ОСОБА_1 та іншим працівникам лікарні, не повідомила не пізніше наступного робочого дня орган управління, про виникнення реального конфлікту інтересів.
Відповідно до Статуту Комунального некомерційного підприємства «Мурованокуриловецька центральна районна лікарня», затвердженого рішенням 4 сесії Мурованокуриловецької селищної ради 8 скликання від 29.01.2021 № 56 (а.с. 14-19), КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» є підпорядкованим, підзвітним і підконтрольним Мурованокуриловецькій селищній раді, яка є засновником підприємства. З інформації Мурованокуриловецького селищного голови № 02-13/3430 від 28.10.2022 (а.с. 41) слідує, що ОСОБА_1 впродовж 2021 року не подавала письмового повідомлення про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Крім того, перебуваючи на посаді директора КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» ОСОБА_1 , при винесенні та підписанні Наказу № 79-к/тр від 16 червня 2021 року (а.с. 32), згідно якого надано премію директору ОСОБА_1 , тобто самій собі, та іншим працівникам лікарні (а.с. 33-35), вчинила дію та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів.
В той же час, відповідно до Положення про преміювання, затверджене профкомом лікарні 21 червня 2019 року (а.с. 114-115), головному лікарю лікарні премія виплачується за рішенням власника або уповноваженого ним органу на загальних підставах та, додатково, на умовах, передбачених контрактом у разі його укладення. Відповідно до п. 16 Контракту з директором КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» від 11 лютого 2020 року, підписаного як директором ОСОБА_4 (а.с. 21-24), з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою до нього від 23 лютого 2021 року (а.с. 26), преміювання директора здійснюються за рішенням Засновника.
Посилання сторони захисту, на обставину, що ОСОБА_1 не була достатньо обізнана із антикорупційним законодавством, не витримує критики, оскільки саме в її обов`язки як керівника підприємством входило дотримання та забезпечення такого законодавства, умов і вимог Контракту. Крім того, в даному випадку слід керуватися конституційним (ст. 68 Конституції України) принципом презумпції знання закону: кожен вважається таким, що знає закону, а незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Заява сторони захисту на те, що в бездіяльності і діях ОСОБА_1 відсутній умисел як обов`язкова умова суб`єктивної сторони вмінених їй правопорушень, пов`язаних з корупцією, не узгоджується із суб`єктивним відношенням самої ОСОБА_1 до її діянь, а також із поняттям умислу в адміністративному проступку.
Так, в даному випадку умисел особи має полягати в усвідомленні протиправності дій та в навмисності протиправного поводження. ОСОБА_1 будучи ознайомленою із вимогами Закону України «Про запобігання корупції» про обов`язки, обмеження та заборони, не виконала їх, а навмисно протиправно їх порушила. Отже, ОСОБА_1 мала прямий умисел на вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, і передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Відповідно до частини першої статті 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Частиною 2 статті 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
На підставі викладеного приходжу до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 38 КУпАП встановлено строки накладення адміністративного стягнення. Зокрема, ч. 4 цієї норми встановлено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Правопорушення, яке вмінено ОСОБА_1 , вона вчинила 16 червня 2021 року. Дворічний строк з моменту його вчинення ще не минув. Щодо моменту виявлення правопорушення, суд враховує таке:
Листом Вінницької окружної прокуратури за вихідним № 50/5174 від 01.06.2022 (а.с. 95-96) управлінню стратегічних розслідувань у Вінницькій області було рекомендовано вжити додаткових заходів для підвищення ефективності діяльності щодо виявлення фактів адміністративних порушень, пов`язаних з корупцією, передбачених, зокрема, ст. 172-7 КУпАП.
На виконання таких рекомендацій 11 серпня 2022 року за № 2390/55/101/03-2022 було зроблено запит директору КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» про надання інформації та копій певних документів (а.с. 8-10), відповідь на який отримано було 26.09.2022 (а.с. 11-35). За результатами вивчення отриманої з КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» інформації, 27.09.2022 за № 3156/55/101/03-2022 (а.с. 36-37), а потім ще 28.10.2022 за № 3513/55/101/01-2022 (а.с. 36-37) було зроблено запит щодо повідомлення Засновника колишнім директором КНП «Мурованокуриловецька ЦРЛ» ОСОБА_1 про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів. Відповідь отримана 28 жовтня 2022 року (а.с. 41).
Таким чином, лише 28 жовтня 2022 року уповноваженими особами Національної поліції України було зібрано документи, які з ймовірністю можуть свідчити про вчинення особою адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. Вважаю, що саме ця дата є моментом виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки тільки після отримання, вивчення та узагальнення всієї інформації про події та факти у їх сукупності уповноважена особа НПУ могла зробити висновок про наявність складу певного адміністративного правопорушення та скласти відповідний протокол.
З моменту виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, не минуло шість місяців.
Таким чином наразі відсутні підстави для застосування положень ч. 4 ст. 38 КУпАП і щодо ОСОБА_1 має бути накладено адміністративне стягнення за вчинені нею правопорушення, пов`язані з корупцією.
При накладені адміністративних стягнень на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховую обставини, визначені у ст. 33 КУпАП. Зокрема, враховую, що правопорушення, пов`язані з корупцією, несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам; враховую особу правопорушника, зокрема, її процесуальну поведінку, що виразилася в умисному затягуванні розгляду справи, у зв`язку з чим судом застосовувалися приводи та зупинялися строки розгляду справи; враховую, що у бездіяльності та діях ОСОБА_1 відсутні як обставину, які пом`якшують її відповідальність, так і обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 .
З врахуванням викладеного, приходжу до висновку, що для досягнення визначеної у ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у вигляді штрафу, а його розмір визначити з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП в межах мінімальної санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто санкції ч. 2 ст. 172-7КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Частиною 2 ст. 4 Закону України про "Судовий збір" визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» (ст. 7) з 1 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2684 гривні. Таким чином, із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.
Керуючись ст. 36, ч.ч. 1, 2 ст. 172-7, 221, 283, 284, 287, 294, 307, 308 КУпАП України, ст. 3, 28 Закону України " Про запобігання корупції ", ст. 4 Закону України "Про судовий збір",
П О С Т А Н О В И Л А:
Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та, враховуючи положення ст. 36 КУпАП, піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 200 НМДГ в сумі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 10 березня 2023 року.

Суддя : _____________