Справа №: 343/174/23
Провадження №: 3/0343/135/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Воробця Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 , з терміном дії з 11.10.2017 по 11.10.2047, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого у Долинському ДЛГ, з вищою освітою, неодруженого, притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

01 лютого 2023 року до Долинського районного суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 118595 від 29.01.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 29 січня 2023 року о 23 год 05 хв на автодорозі С 090501 керував транспортним засобом "Фольксваген Бора", д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився за допомогою приладу Драгер 6820, тест № 4389 позитивний - 0,22 проміле. Проїхати в медичний заклад відмовився.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в поставлену йому в провину правопорушенні не визнав, вказавши, що 29.01.2023 він рухався на своєму автомобілі, під час чого був зупинений працівниками поліції, шляхом подання ними відповідного сигналу проблисковим маячком. Причин зупинки, як і підстав огляду йому не роз`яснили. Він у такій ситуації вперше, тому трубку продув, про допустиму норму нічого не знав, відповідно наміру проїхати у лікувальний заклад не висловлював. При цьому йому не роз`яснювали про те, які наслідки будуть, якщо він не проїде у лікувальний заклад. Якби йому роз`яснили процедуру проходження огляду і запропонували здати кров, він на таке б однозначно погодився.

Від захисника - адвоката Воробця Р.М. надійшло клопотання, в якому він просить провадження по справі щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Свою позицію мотивує тим, що з результатом огляду та протоколом про вчинення адміністративного правопорушення його довіритель не згідний, оскільки спиртних напоїв у день притягнення його до адміністративної відповідальності не вживав. На місці зупинки працівниками поліції акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також направлення в медичний заклад не складалися, водієві не вручались, інакше б він поїхав у медичний заклад та пройшов би огляд на стан сп`яніння. Він вперше притягується до адміністративної відповідальності, тому не знає граничної норми вмісту алкоголю, що забороняє керування транспортним засобом.

Як визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з викорситанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У вказаній Інструкції йдеться про показник 0,2 проміле алкоголю в крові, хоча в даному випадку досліджувався рівень алкоголю в повітрі, що видихається.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, у його підзахисного виявлено вміст алкоголю в розмірі 0,22 мг/л, однак, враховуючи похибку газоаналізатора Драгер 6820 (у мехаж від 0,24 до 0,042 проміле), положення ст. 8 п. 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, зі змінами та доповненнями до Конвенції в Європейській угоді від 01.05.1971, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, де зазначено, що мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно з нормами міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр видихуваного повітря, у водія ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю менше, ніж 0,20 проміле, внаслідок чого він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Отримавши результат тесту 0,22 проміле, що межує з гранично допустимою нормою та який є показником наявності алкоголю на літр повітря, а не в крові, працівники поліції, які використовують Драгер, а отже ознайомлені з його технічними характеристиками та знають про наявність похибки, не запропонували водієві пройти освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Хоча це б давало можливість перевірити, чи перевищує наявність алкоголю в крові допустиму норму. Натомість вони долучають направлення на огляд водія транспортного засобу, де вказують, що водій від проходження відмовився, хоча вказане на відеозаписі зафіксоване не було.

Крім того звернув увагу на те, що з долученого відеозапису не вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , у якого поведінка спокійна, адекватна, вимоги працівників поліції виконує без будь-яких заперечень.

За даних обставин можна дійти висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 118595 від 29.01.2023, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 . Зазначено, що 29 січня 2023 року о 23 год 05 хв на автодорозі С 090501 ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Фольцваген Бора", д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився за допомогою Драгер 6820, тест № 4389 позитивний - 0,22 проміле. Проїхати в медичний заклад відмовився. Надавати пояснення на місці останній відмовився. У нього тимчасово вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 та надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом DT № 269778. Протокол ОСОБА_1 підписав (а.с. 1);

- роздруківку з приладу "Драгер" alkotest 6820, який пройшов калібрування 28.09.2022, відповідно до якого тест № 4389 на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено о 23:12 годин 29.01.2023. Результат аналізу - 0,22 проміле (а.с.2);

- світлокопію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5646, яке чинне до 28.09.2023 та свідчить, що газоаналізатор Alcotest 6820 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 (а.с. 8);

- акт огляду від 29.01.2023 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, за допомогою алкотестер Драгер 6820. Результати огляду на стан сп`яніння: тест № 4389 позитивний, 0,22 проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 згоден, що підтвердив своїм підписом (а.с. 3);

- направлення, складене о 23:19 год 29.01.2023 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в КНП Долинську БПЛ, складене у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від огляду водій транспортного засобу відмовився (а.с. 4);

- відеозапис на оптичному диску DVD-R 4.7 GB/120min (а.с. 9), який був переглянутий в судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 та його захисника, та на якому міститься папка під назвою "Кузеляк", у якій є чотири відеозаписи:

на відеозаписі 0000000_5_0023 з часом з 23:09 29.01.2023 зафіксовано як працівник поліції представляється та просить водія пред`явити документи. Поліцейський відходить і підходить до службового автомобіля, де інший працівник поліції проводить огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння відносно іншого водія та роз`яснює причину його зупинки. Тоді перший поліцейський кличе ОСОБА_1 до службового автомобіля, де інспектро поліції пропонує йому пройти тест на факт вживання алкогольного сп`яніння. Поліцейський проводить котрольний замір та представляє водієві трубку для продування. Результат тесту 0,22 проміле. Інспектор поліції запитує, що водій вживав та чи хоче він проїхати в лікарню, чи хоче ще раз пройти тест. Водій вказує, що такої необхідності немає. Поліцейський роз`яснює, що у зв`язку з тим, що наявний позитивний тест, відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та роз`яснює йому його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП;

на відеозаписах 0000000_012932406_0024 та 000000__0025 зафіксовано процедуру складення адмінматеріалів, оголошення їх змісту;

на відеозаписі 2023_0129_230853_1 з патрульного відеореєстратора з часом 23:08 29.01.2023 зафіксовано рух транспортного засобу "Фолькцваген Бора", д.н.з. НОМЕР_3 , та ще одного автомобіля, який рухається попереду. Транспорті засоби зупиняються, до них підходять працівники поліції.

У свою чергу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в спростування своєї вини надала особисті пояснення, а його захисник подав клопотання про закриття провадження у справі, що описано вище.

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до таких висновків.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини","Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП, обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

КУпАП визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення і рішення (постанови), що приймається в конкретній справі.

У них, зокрема, мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

Предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, та які визначають його суть.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які, відповідно до чинного законодавства, представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по суті.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 5 ст. 7 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, ратифікованою Українською РСР 25 квітня 1974 року, зі змінами та доповненнями Європейскої угоди від 01 травня 1971 року, у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається (0,25 проміле).

Відповідно до ч. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як вбачається з Інструкції до приладу Драгер 6820, на якому проводилось тестування ОСОБА_1 та яка міститься у вільному доступі, визначено границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі вказаного приладу: абсолютна похибка (?): ± 0,02 мг/л у діапазоні від 0 до 0,2 мг/л, відносна похибка (?): ± 10 % у діапазоні понад 0,2 мг/л; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка (?): ± 0,04 ‰ у діапазоні від 0 до 0,4 ‰; відносна похибка (?): ± 10 % у діапазоні понад 0,4 ‰.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім протоколу серії ААД № 118595 від 29.01.2023, суду також надано роздруківку тесту № 4389 на вживання алкоголю, проведеного за допомогою алкотестера газоаналізатора Alcotest 6820, згідно з яким його результат о 23:12 29.01.2023 року становив 0,22 проміле (а.с. 2), що вказує на те, що результат тесту перебуває у межах абсолютної похибки вказаного приладу.

Як вбачається з відеозапису, отримавши результат тесту 0,22 проміле, що межує з гранично допустимою нормою та який є показником наявності алкоголю на літр повітря, а не в крові, працівники поліції, які використовують прилад "Драгер", а отже, ознайомленні з його технічними характеристиками та знають про наявність похибки при його роботі, не запропонували водієві пройти освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, що дало б можливість перевірити чи перевищує наявність алкоголю в крові допустиму норму, не роз`яснили необхідність усунення сумнівів, а тільки формально запитали у нього, чи не бажає він пройти ще раз огляд та чи не хоче проїхати у медичний заклад. Також суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 взагалі не було роз`яснено процедуру проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у тому числі про можливість проходження такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в лікувальному закладі, а також про його право відмовитися від проходження огляду з відповідними наслідками, які настають за кожен із можливих варіантів його вибору.

При цьому суд не бере до уваги твердження захисника про те, що під час складення адмінматеріалів не було оформлено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення у медичний заклад, оскільки з долученого до матеріалів справи відеозапису встановлено, що акт огляду складався та підписувався його підзахисним одночасно із протоколом про адміністративне правопорушення. Щодо направлення на огляд водія транспортного засобу, де вказано, що водій від такого проходження відмовився, то про його наявність водієві було повідомлено вже після складення протоколу, що свідчить про формальність підходу до повноти проведення процедури на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Таким чином, беззаперечних доказів, зібраних відповідно до вищеописаних вимог законодавства, які б вказували на те, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, матеріали справи не містять. Під час її розгляду не встановлено, що ОСОБА_1 керував 29.01.2023 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Натомість, зважаючи на особливості приладу та можливість допустимих похибок під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, та на те, що покази тесту межують з гранично допустимою нормою та дають підстави вважати, що вони складають допустиму межу, суд приходить до висновку про відсутність безумовних підстав вважати, що особа перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Таким чином, наведені факти, відповідно до ст. 62 Конституції України, повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке поставлено йому в провину.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

З наданих доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, п. 5 ст. 7 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, ратифікованою Українською РСР 25 квітня 1974 року, зі змінами та доповненнями Європейскої угоди від 01 травня 1971 року, ст. 62 Конституції України, ст. 1, 7, 9, 23, 33, 130, 245, 251, 252, 266, 280 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, та керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М. Монташевич