Дата документу Справа № 336/2130/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/2130/22 Головуючий в 1 інст. Савеленко О.А.
Провадження №33/807/30/23 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Стасіка А.І., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 6 липня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з відомостями зазначеними у протоколі про адміністративне правоплрушення, 14.05.2022 о 14 год. 28 хв. в м. Запоріжжя, вул. Героїв 55 Бригади, біля буд.61, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Kia Ceed, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. На пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у спеціалізованому медичному закладі КНП «ОКЗНПД» ЗОР у лікаря-нарколога водій відмовився. Від керування транспортним засобом був відсторонений. Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що в порушення вимог ст. 277-2, ст. 268 КУпАП його не було належним чином повідомлено про дату, час і місце слухання справи, і як наслідок розглянуто справу без його участі. Вказує про порушення процедури та порядку оформлення протоколу стосовно нього, зокрема невірне написання імені особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, при складанні протоколу, в порушення вимог ст. 266 КУпАП, були відсутні свідки події. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Стасіка А.І., які підтримали апеляційну скаргу, акцентувавши увагу суду на недотриманні працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення, суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАп за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Однак, з таким висновком суду апеляційна інстанція не може погодитися у зв`язку з наступним.

Матеріали справи схиляють апеляційну інстанцію до висновку, що місцевий суд не звернув увагу на певні обставини.

Так, звертаючись до змісту оскаржуваної постанови, слід констатувати відсутність жодного належного обґрунтування висновку районного суду про доведеність провини ОСОБА_1 , що вочевидь не надає можливості стверджувати про законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення.

Визнаючи вину ОСОБА_1 доведеною, суд не перевірив належним чином докази на підтвердження законності вимог працівників поліції та обґрунтованості твердження щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, а також було порушено процедуру огляду передбачену ст. 266 КУпАП.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається із матеріалів справи, 14.05.2022 о 14 год. 28 хв. в м. Запоріжжя, вул. Героїв 55 Бригади, біля буд.61, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Kia Ceed, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. На пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у спеціалізованому медичному закладі КНП «ОКЗНПД» ЗОР у лікаря-нарколога водій відмовився. Від керування транспортним засобом був відсторонений. Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що вказаного дня він повертався із кладовища, за кермом транспортного засобу перебував його товариш ОСОБА_2 , він дійсно у той день вживав алкоголь. Працівники поліції грубо з ним поводилися, оскільки він з ними сперечався щодо причини зупинки. Далі поліцейські сказали, що складуть відносно нього протокол.

Апеляційним судом було оглянутого відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на ньому фрагментами зафіксовано наступну інформацію:

- працівник поліції навчає ОСОБА_1 , що потрібно йому казати на камеру і що робити, зокрема працівник поліції вказує, що «ваша задача вийти на лікаря, поїхати в медичний заклад, пройти огляд, отримати висновок, що ти чистий та надати цей висновок судді», «ти зрозумів, що потрібно робити»;

- поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що «я піду вам на зустріч і напишу в протоколі, що ти нам ДІЮ показав, і не буду забирати в тебе посвідчення водія», «зараз я тобі питання буду задавати»;

- ОСОБА_1 на запитання працівника поліції, називає свої дані, потім лунає пропозиція поліцейського проїхати до медичного закладу, на що ОСОБА_1 погоджується.

- ОСОБА_1 запитує у поліцейського, що він має казати на камеру, і останній навчає його, «кажи, що у тебе не має часу, посовітували не їхати, я передумав, я не поїду»;

- в подальшому на запитання працівника поліції ОСОБА_1 повідомляє, що він відмовляється, не згоден, бажає пройти огляд самостійно.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений саме за фактом відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. З відеозапису не вбачається наявність візуальних ознак саме наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , його поведінка не надавала будь-яких об`єктивних підстав для висновку про наявність у останнього ознак саме наркотичного сп`яніння, які до того ж не були озвучені працівником патрульної поліції, що додатково свідчить про порушення працівником поліції вимог ст. 266 КУпАП.

Отже, за наявними відомостями не можливо спростувати інформацію проте, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки факт руху автомобіля на відеозаписі відсутній, а зафіксовано перебування ОСОБА_1 з боку пасажирської двері та іншого чоловіка, який за змістом відеозапису перебував з ОСОБА_1 .

Також, ОСОБА_1 повідомив апеляційному суду про керування автівкою саме ОСОБА_2 , що не можливо спростувати за наявною в матеріалах справи інформацією, зафіксовану у протоколі про належність транспортного засобу Kia Ceed, державний номер НОМЕР_1 за ОСОБА_2 .

Крім того, вказівка поліцейським у протоколі, що особу водія ОСОБА_1 встановлено за додатком «ДІЯ» також узгоджується із відеозаписом.

Отже, оглянуте відео демонструє дії працівників поліції, які фактично зводилися до отримання незгоди ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у медичній установі, що за відсутності жодних об`єктивних підстав для такої пропозиції, слід вважати формальним підходом з боку працівників поліції та провокацію з боку останніх для відмови ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

А сукупність наведених вище обставин переконують суд у штучності створеної ситуації, і вочевидь не слугують підтвердженням провини ОСОБА_1 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин.

Вказані обставини впливають на встановлену ст. 266 КУпАП процедуру огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння і недотримання вказаної процедури є суттєвим порушенням, оскільки лише дійсна наявність ознак певного сп`яніння у водія надає працівникам поліції право проводити на місці зупинки транспортного засобу процедуру медичного огляду або пропонувати такий огляді у медичному закладі.

Отже, з урахуванням наведеного та приймаючи до уваги вимоги ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 266 КупАП апеляційний суд дійшов висновку, що запропонований працівниками поліції порядок огляду на стан сп`яніння не відповідає законодавчо встановленій процедурі, що є підставою для визнання встановленого факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння недійсним.

А тому, посилання сторони захисту щодо порушення процедури огляду є підтвердженим.

Також, слід відмітити, що відеозапис в порушення вимог п. 5 розділу ІІ Інструкції

із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженою наказом від 18.12.2018 р. № 1026 щодо безперервної відеозйомки, надано вибірково та фрагментами, що не відповідає наведеним положенням.

При цьому, заявлені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді: зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість шкіри обличчя, тремтіння пальців рук не знайшли свого підтвердження у наданому відеоматеріалі, з якого до того ж вбачається, що такі ознаки працівником поліції взагалі не були озвучені.

З`ясування цих обставин також має вирішальне значення, оскільки саме наявність таких дійсних ознак надає можливість працівникам патрульної поліції запропонувати проходження медичного огляду та усуває сумніви у дотриманні певної процедури з боку працівників патрульної поліції та утримує від формального підходу до з`ясування всіх обставин.

Отже, викладені у протоколі про адміністративне правопорушеннявідомості є лише відображенням позиції працівників поліції і за своєю суттю фактично є обвинуваченням, яке має бути доведеним.

Зважаючи на вказані порушення, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння вважається недійсним, а відтак зібрані по справі докази не можна визнати належними та допустимими й такими, які «поза розумним сумнівом» доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Вимогами ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п.4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Посилання апелянта на порушення вимог ст. 277-2 та ст. 268 КУпАП апеляційний суд відхиляє, оскільки особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його адвоката було належним чином повідомлено шляхом відправки SMS-повідомлення на телефон, зазначений у протоколі та заяві адвоката (а.с. 10, 17).

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до непогодження з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, що за вже встановлених порушень, суттєво не впливає на висновки суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а постанову районного суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 6 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПскасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник