КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2023 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року, якою адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 122-4, 124 КУпАП закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2022 адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за ст. 122-4 КУпАП закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. (а.с. 25).

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що в оскаржуваній постанові суддя суду першої інстанції сам зазначає, що висновок судді суду першої інстанції, який в одному абзаці постанови зазначає, що завершення маневру водія DAF XF призвело до зіткнення, а в наступному абзаці вже зазначає, що «оскільки здійснюваний ним маневр жодним чином не заважав іншим транспортним засобам, а відтак в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення» свідчить про поверхневість розгляду справи.

Маневр ОСОБА_2 не тільки «не заважав» (як висловився суддя суду першої інстанції) іншим транспортним засобам, а і поставив під загрозу життя людей, що перебували в автомобілі Шкода і спричинив пошкодження транспортного засобу Шкода у вигляді матеріальних збитків.

А та обставина, що водій ОСОБА_2 міг не помітити та не відчути зіткнення жодним чином його не виправдовує та не звільняє від відповідальності

Також, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , будучи у статусі потерпілого, не викликався та не був присутнім в судовому засіданні, про оскаржувану постанову дізнався виключно з листа страхової компанії (а.с. 26-29).

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи

Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова суду першої інстанції винесена 14.09.2021, тому останній день строку на апеляційне оскарження припадає на 24.09.2021, однак, апеляційну скаргу подано 17.01.2023.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , як потерпілий, не було належним чином повідомлено про розгляд протоколу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за 122-4, ст. 124 КУпАП.

Отже, причини пропуску строку ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є поважними, тому прихожу до висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2021, якою адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за 122-4 КУпАП закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 291087, вбачається, що 07.08.2021 о 14 год. 10 хв., в м. Києві, по вул. О. Теліги, 35, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Шмітс», д.н.з. НОМЕР_2 , при перестроюванні із крайньої правої смуги руху у середню, не дав дорогу автомобілю «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку ліворуч, що призвело до зіткнення із ним. Внаслідок ДТП автомобіль «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 отримав пошкодження.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 291086, вбачається, що 07.08.2021 о 14 год. 10 хв., в м. Києві, по вул. О. Теліги, 35, водій ОСОБА_2 ,, керуючи транспортним засобом «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «Шмітс», д.н.з. НОМЕР_2 , був учасником ДТП з автомобілем «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 . Місце ДТП ОСОБА_2 залишив.

Так, статтею 124 КУпАП передбачають відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов?язаний, зокрема, з?ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколами про адміністративні правопорушення судом першої інстанції не дотримані і висновок суду про закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_2 за відсутності у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, 122-4 КУпАП, - є помилковим, з огляду на таке.

В оскаржуваній постанові суддя суду першої інстанції сам зазначає, що «водій автомобіля DAF XF, д.н.з. НОМЕР_1 ( ОСОБА_2 ) в подальшому перестроївся в смугу руху транспортного засобу «Шкода» ( ОСОБА_1 ), однак завершення такого маневру призвело до зіткнення. Суд не вбачає в діях ОСОБА_2 ознак порушення п. 10.3 ПДР, оскільки здійснюваний ним маневр жодним чином не заважав іншим транспортним засобам. Як вбачається з відеозапису та як встановлено судом, водій автомобіля DAF XF перестроювався із своєї смуги руху на смугу руху автомобіля Шкода, безпосередньо перед зіткненням автомобіль Шкода рухався в лівій полосі, а автомобіль DAF XF рухався в крайній правій полосі.

в полосі руху водія автомобіля DAF XF не було перешкод і він повинен був дати дорогу транспортному засобу Шкода, що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку мав намір перестроїтись водій автомобіля DAF XF.

Натомість водій автомобіля DAF XF, рухаючись по своїй (вільній) полосі збільшив швидкість та не давши дорогу транспортному засобу «Шкода», який рухався в попутному напрямку дороги здійснив зіткнення із автомобілем «Шкода» чим порушив п. 10.3 ПДР України.

Твердження судді суду першої інстанції, що ДТП передувало порушення водієм автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 ПДР України є безпідставним, оскільки в матеріалах справи відсутні докази для такого висновку, і суддя суду першої інстанції на них не посилається у своїй постанові.

Окрім зазначеного, у своїх поясненнях від 12.08.2021 ОСОБА_2 власноручно зазначено, що після ознайомлення з матеріалами ДПТ, наданими працівником поліції, вину за собою признає (а.с. 9).

Щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122-4 КУпАП то слід зазначити наступне.

Згідно 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.п. 2.10 (а), 10.3 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Разом з тим, як вбачається з наданого відео із реєстратору ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , при перестроюванні із крайньої правої смуги в ліву, не надав переваги транспортному засобу ОСОБА_1 здійснив із ним зіткнення, однак, на місці ДТП не здійснюючи зупинки продовжив рух, чим порушив п. 10.3 ПДР, ст. 122-4 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, слід дійти висновку про те, що вищезазначені доводи в сукупності, однозначно вказують на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,

Разом з тим, ч. 2 ст. 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування постанови та постановлення нової, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 122-4, ст. 124 КУпАП, однак, на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП, закрити провадження у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 скасувати.

Ухвалити нове судове рішення

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП закрити провадження у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 122-4 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП закрити провадження у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В.А. Нежура