єдиний унікальний номер справи 546/227/23
номер провадження 3/546/169/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої в ТОВ «Медія» менеджером, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП судом не встановлено, яка протягом року до адміністративної відповідальності не притягалась, -

в с т а н о в и в :

23.02.2023 до Решетилівського районного суду Полтавської області від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділення поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за фактом вчинення 19.02.2023 домашнього насильства відносно свого співмешканця ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу серії ВАБ №141791 від 19.02.2023, ОСОБА_1 , 19.02.2023 близько 04:00 години за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , виражалась нецензурною та брутальною лайкою, висловлювала погрози в адресу співмешканця - ОСОБА_2 в присутності дітей, що могло завдати шкоди психічному здоров`ю останніх.

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання призначене на 23.02.2023 ОСОБА_1 , не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи була повідомлена належним чином.

У матеріалах справи міститься клопотання ОСОБА_1 від 19.02.2023, в якому вона просить розгляд даної справи проводити без її участі, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає повністю та беззаперечно (а.с.6).

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 14 частини 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 в якій вона фактично визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №141791 від 19.02.2023 (а.с.2); рапорт про реєстрацію заяви ОСОБА_2 про вчинення домашнього насильства його співмешканкою ОСОБА_1 (а.с.3); письмових пояснень ОСОБА_2 , у яких він зазначає, що ввечері 18.02.2023, перебуваючи по місцю мешкання, вживав алкогольні напої разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_1 та її подругою. Під час застілля співмешканка почала вчиняти сварку, з метою уникнення конфлікту він пішов з дому на роботу, де заснув. Прокинувшись приблизно о 04:00 годині ранку пішов додому, де його співмешканка перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вдруге вчинила сварку, в ході якої виражалась нецензурною та брутальною лайкою, погрожувала фізичною розправою, розбила рамку з фотографією. На зауваження ОСОБА_2 не реагувала, намагалась вчинити з ним бійку, останньому довелось тримати її за руки, щоб вона не завдала йому тілесних ушкоджень. Оскільки самостійно не зміг запобігти насильству з боку співмешканки викликав поліцію (а.с.4); заяву ОСОБА_1 , в якій вона відмовляється від надання письмових пояснень (а.с.5); довідку, складену ст. слідчим СВ ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції Віталієм Гудзенко про відсутність даних про наявність ознак кримінального правопорушення, та у зв`язку з цим неможливість внесення відомостей до ЄРДР (а.с.7), суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ст. 33 КУпАП при призначенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст.ст.34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суддя враховує особу правопорушниці, її поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, ставлення до скоєного, завдану шкоду потерпілим та приходить до висновку про необхідність накладення на правопорушницю стягнення у виді мінімального розміру штрафу, що передбачено санкцією статті, вважаючи, що це стягнення є достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушниці на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 536,80 грн.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят гривень).

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя О.О. Романенко