Постанова

Іменем України

12 січня 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/25/23

провадження № 3/578/88/23

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР А. І. за участю ОСОБА_1 у статусі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності розглянув в приміщенні суду в смт Краснопілля Сумського району Сумської області справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , дата і місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , село Чернеччина Краснопільського району Сумської області; громадянство: України; місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце роботи, посада: Чернеччинський ліцей, кочегар, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

та установив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 490354 від 02.01.2023 випливає, що гр. ОСОБА_3 02 січня 2023 року о 13:30 год.на вул. 40років Перемогив селі Чернеччина Сумського району, в порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно продуття газоаналізатора Алкотест 6820 Драгер ARKM-0635 тест № 664, результат склав 1,64 % проміле.

Поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд з використанням газоаналізатора Драгер 6820 у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя.

Пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився.

До вказаного протоколу додано DVD-R диск з відеофіксацією правопорушення на портативну камеру DSJ- D2-8086512.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 визнав себе винним у правопорушенні та пояснив, що хворій матері необхідно було терміново відвезти ліки, тому і сів за кермо, а напередодні вживав алкоголь.

Джерела права й акти їх застосування (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII, поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі -ПДР).

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11. 2015 № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім наведеної Інструкції № 1452/735 питання огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння також врегульовується: Кодексом України про адміністративні правопорушення; законами України Про дорожній рух та Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними; постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною першою статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог чч. 2, 3 статті 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд водія (судноводія) на, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог стст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

П.2 статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Мотиви Суду

Аналіз указаних джерел доказів дає підстави суду стверджувати те, що поліцейський провів огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідно до норм національного законодавства.

Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0633 083 22 чинне до 05.07.2023 та свідчить, що газоаналізатор Alcotest 6820, за допомогою якого проводився 02.01.2023 огляд ОСОБА_1 , відповідає вимогам МПУ 066/05-2013 «Інструкція. Метрологія. Газоаналізатори. Alcotest. Методика повірки».

Фактичні обставини справи, які встановлюються із матеріалів справи, співпадають із фактичними обставинами, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 490354 від 02.01.2023.

Тому, з огляду на викладене, вина ОСОБА_1 доведена і його дії суддя кваліфікує за частиною першою статті 130 КУпАП як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суддя не вбачає.

Доказів же, що спростовували б винність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, в порушенні вимог Закону, суду не надано.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладенні виду стягнення суд враховує наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_2 від 02.06.1995 видано ГАІ МВД УВД, яке було вилучено поліцейським при документуванні правопорушення 02.01.2023.

Враховуючи викладене, у відповідності до вимог статті 33 КУпАП вважаю за можливе піддати ОСОБА_1 як водія транспортного засобу адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік у межах частини першої статті 130 КУпАП.

Призначене судом адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується до ОСОБА_1 з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що узгоджується з приписами статті 23 КУпАП.

Крім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн. Підстави для звільнення останнього від сплати судового збору під час розгляду справи в суді відсутні.

Керуючись статтями 40-1, 252, 268, 283 285, 289, 294, 307-308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

Постановив:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і піддати його за цим законом адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 / сімнадцять тисяч / гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 536,80 грн судового збору.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна де у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А. І. КОСАР