Номер провадження 3-в/754/8/23
Справа №754/2049/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2023 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В., розглянувши подану адвокатом Воробйовим Іллею Вадимовичем від імені ОСОБА_1 заяву «Про перегляд за нововиявленими обставинами»

розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП УПП в м. Києві відносно:

ОСОБА_1 , відповідно до протоколу адреса проживання: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до матеріалів справи № 754/2049/22 ОСОБА_1 31.12.2021 біля 21:14 год. по пр. Броварському в м. Києві керував транспортним засобом «Suzuki» р. н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння і від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився у присутності двох свідків.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі: 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у сумі: 496,20 грн..

Постановою Київського апеляційного суду від 27.06.2022 відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2022 і апеляційну скаргу повернуто апелянту.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.07.2022 апеляційну скаргу на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2022 повернуто особі, яка її подала.

Постановою Київського апеляційного суду від 01.09.2022 відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2022.

14.02.2023 до Деснянського районного суду м. Києва заява «Про перегляд за нововиявленими обставинами», яка подана адвокатом Воробйовим І.В. від імені ОСОБА_1 та в якій заявлено прохання відкрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за заявою про перегляд постанови Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2022 за нововиявленими обставинами.

Згідно ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу. Зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України. Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-ІV, 1. Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, провадження у справах про адміністративне правопорушення, вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення ЄСПЛ від 30.10.2014 у справі «Швидка проти України»).

Відповідно до правової позиції, викладеної в ухвалі Верховного Суду від 15.10.2019 провадження № 51-4998ска10: «За правилами ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду. При цьому нормами КУпАП не передбачена ні можливість касаційного оскарження постанови апеляційного суду у справі про адміністративне правопорушення, а ні можливість перегляду такої постанови Верховний Судом за нововиявленими обставинами. Так само нормами КПК не передбачено можливості перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень у справах про адміністративні правопорушення. Більше того, за змістом ст. 463 КПК навіть у межах кримінальних проваджень заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку, а не до суду вищої інстанції. Посилання заявника на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Швидка проти України» є недоречним, оскільки ця справа стосувалася порушення права заявниці на апеляційне оскарження постановив суду у справі про адміністративне правопорушення, гарантованого ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Однак ні в указаній статті, ні в указаній справі не йдеться про можливість оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення до суду касаційної інстанції за нововиявленими обставинами. Таким чином, Верховний Суд не знаходить підстав для відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Рівненського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року, ухваленої у справі про адміністративне правопорушення, в порядку передбаченому КУпАП, а тому, керуючись ст. 464 КПК, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити.».

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

З урахуванням викладеного у відкритті провадження у справі про адміністративне правопорушення за заявою про перегляд постанови Деснянського районного суду м. Києва від 07.04.2022 за нововиявленими обставинами відмовляється за відсутністю правових підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 130, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за поданою у справі № 754/2049/22 адвокатом Воробйовим Іллею Вадимовичем від імені ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: суду не повідомлено) заявою «Про перегляд за нововиявленими обставинами»

Скаргу або протест прокурора на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: