ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2021 року,

у с т а н о в и л а:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000,00 грн.

На підставі ст.40-1 КУпАП стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні 00 копійок.

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 25 вересня 2021 року близько 10 год. 40 хв. за адресою: м. Харків, по вул. Клочківська біля буд. 119-А, керував автомобілем БАЗ А079.14, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи регулярні перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі за маршрутом №1623 «Харків (АС-2) Караван» у кількості 33 пасажира, що перевищує кількість місць для сидіння пасажирів, передбачених технічною характеристикою ТЗ і становить 19 місць, чим порушив п.п.8 п.2-2 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадженняпосилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та п.3.8 розділу 1 Протоколу №22 Засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської обласної державної адміністрації від 21 вересня 2021 року, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , посилаючись на те, що вона є незаконною та необгрунтованою.

В обгрунтування апеляційної скарги вказував, що місцевий суд здійснив розгляд справи за його відсутності та за відсутності адвоката, чим обмежив його конституційне право на професійну допомогу.

Вказував, що фабула протоколу не відповідає зазначеному у ньому порушенню постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року.

Зазначав, що він не є суб`єктом господарювання, яким здійснюється діяльність з перевезення пасажирів та не є власником зазначеного у протоколі транспортного засобу.

Також зазначав, що вказані судом першої інстанції докази не узгоджуються між собою та протирічать один одному.

Ураховуючи викладене, прохав постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2021 року скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши усне зауваження, провадження у справі закрити.

ОСОБА_1 повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, при цьому не повідомив суд про причини неявки.

В силу ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вказаній категорії справ не є обов`язковою.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає перешкод щодо розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги по суті, приходжу до висновку про те, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 грн.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №200906 вбачається, що 25 вересня 2021 року близько 10 год. 40 хв. за адресою: м. Харків, по вул. Клочківська біля буд. 119-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем БАЗ А079.14, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи регулярні перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі за маршрутом №1623 «Харків (АС-2) Караван» у кількості 33 пасажира, що перевищує кількість місць для сидіння пасажирів, передбачених технічною характеристикою ТЗ і становить 19 місць, чим порушив п.п.8 п.2-2 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадженняпосилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та п.3.8 розділу 1 Протоколу №22 Засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Харківської обласної державної адміністрації від 21 вересня 2021 року, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.44-3 КУпАП.

Апеляційний суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Місцевим судом правильно встановлено, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №200906 від 25 вересня 2021 року; диском з відеозаписом АЛ4720; поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком судді місцевого суду, що вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Відповідальність за статтею 44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено на усій території України карантин.

Відповідно до п.п.8 п.2-2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 (в редакції станом на дату вчинення правопорушення), з 17 червня 2021р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин. Висновок місцевого суду є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог статей 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського суду з прав людини про те, що застосований захід має бути пропорційним переслідуваній меті.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до статті 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд враховує незначний ступінь вчиненого правопорушення, вік особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність.

Доводи апелянта щодо безпідставності притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки він не є суб`єктом господарювання, відхиляються апеляційним судом виходячи з наступного.

Відповідно до «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», затверджених Постановою КМУ № 176 від 18 лютого 1997 року, водій має право не допускати до поїздки пасажира, якщо в салоні відсутні вільні місця.

Тобто, обов`язок саме водія, а не перевізника, який є суб`єктом господарювання, контролювати в салоні кількість пасажирів, що перевозяться.

За таких обставин, із урахуванням наведеного вище апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючисьст. 294 КпАП України, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2021 року - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 44-3 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Л.М. Хіль