Справа № 210/807/23
Провадження № 3/210/534/23
П О С Т А Н О В А
іменем України
"28" лютого 2023 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, стрілець 3-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 2-ої стрілецької роти військова частина НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, 10.02.2023 року, надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Згідно протоколу серії А4476 №00029 від 09.02.2023 року, ОСОБА_1 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 та на даний час обіймає посаду стрілець 3-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 2-ої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог статей 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та Законів України.

Згідно статей 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України» "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби y військовому резерві тa статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно положень статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається, зокрема, шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів; формування правової культури військовослужбовців.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Також, будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог статей. 9, 11, 12, 14, 128 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), молодший сержант ОСОБА_2 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати та виконувати свої обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

В разі необхідності залишити місце несення військової служби, згідно статті 216 Статуту військовослужбовець повинен отримати дозвіл свого безпосереднього начальника.

Проте, незважаючи на викладене, всупереч наведеним вимогам законодавства, молодший сержант ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем за мобілізацією скоїв адміністративне правопорушення за наступних обставин:

Молодший сержант ОСОБА_2 08.02.2023 о 07 годині 30 хв. був відсутні на перевірці особового складу у розташуванні військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), про вказаний факт безпосереднім командиром ОСОБА_2 молодшим лейтенантом ОСОБА_4 було повідомлено командування військової частини рапортом, також відповідно до наказу Міністерства оборони України №604 (Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 20 грудня 2018 р. за № 1451/32903) 08.02.2023 про обставини події було здійснено доповідь оперативному черговому в бригаду, а також до територіального органу військової служби правопорядку.

Відповідно до рапорту молодшого лейтенанта ОСОБА_5 від 09.02.2023 стало відомо, що 09.02.2023 о 07 годині 30 хвилин молодший сержант ОСОБА_2 прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), також відповідно до наказу Міністерства оборони України М604, 09 лютого 2023 року про повернення молодшого сержанта ОСОБА_2 було здійснено доповідь оперативному черговому в бригаду, а також до територіального органу військової служби правопорядку.

Таким чином молодший сержант ОСОБА_2 самовільно залишав розташування військової частини без належного отриманого дозволу безпосереднього начальника та був відсутній на військовій службі з 07 години 30 хвилин 08.02.2023 по 07 годину 30 хвилин 09.02.2023, не виконував обов`язки військової служби більше 3-х годин проте менше 10 діб, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3 огляду на вказане вище, молодший сержант ОСОБА_2 будучи військовослужбовцем служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, був відсутній на службі без поважних причин протягом 9 (дев`ять) діб, проте менше 10 діб, та проводив час на власний розсуд. Таким чином, молодший сержант ОСОБА_2 вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю до 10 діб в умовах правового режиму воєнного стану, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засіданні ОСОБА_1 , з`явилась, суду повідомив, що з протоколом не згоден, заперечував щодо обставин викладених в самому протоколі та в матеріалах адміністративної справи.

Крім того, через канцелярію суду подав письмові заперечення на протокол в яких також заперечує проти протоколу зазначаючи, що порушено процедуру складання протоколу, а тому просить суд провадження по справі відносно нього закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши адміністративний матеріал, письмові заперечення та вислухавши ОСОБА_1 суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 4 статті 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 172-11 КУпАП, при встановленні об?єктивної сторони складу правопорушення, яке полягає у самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох або до десяти діб, в умовах особливого періоду, з`ясуванню підлягають як факт самовільного залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, так і факт вчинення цих дій в умовах особливого періоду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-11 КУпАП, полягає у самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох або до десяти діб, в умовах особливого періоду.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, відповідно до Указу Президента України №303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» затвердженого Законом України від 01.03.2014 року № 1126-VI, в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період, який триває по теперішній час.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан на 30 діб через військову агресію Російської Федерації проти України. Указ затверджений Верховною Радою України Законом України №2102-1X від 24 лютого 2022 року.

Разом із тим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022, у зв`язку з військовою агресіє Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Також, Указом Президента України від 17.05.2022 р. № 342/2022 "Про продовження строку проведення загальної мобілізації", у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання боєздатності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки i оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" постановлено - на часткову зміну статті 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року No 65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженого Законом України від 3 березня 2022 року N° 2105-IX, продовжити з 25 травня 2022 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Крім того, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» передбачено, що з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб. Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно приховання мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих ї місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент ведення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях. Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами президента України є складовою частиною особливого періоду.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що особливий період охоплює собою мобілізацію, воєнний час, частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, і на теперішній час не завершився.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За правилами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу виливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Протокол про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, згідно положень якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так, в протоколі міститься відмітка про роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 та отримання ним копії протоколу, однак фактично протокол складався без його участі, його копія не вручалася. Про те, що відносно ОСОБА_1 був складений адміністративний протокол, останній дізнався лише після того, як надійшла повістка про виклик до суду.

За текстом протоколу, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була присутня під час його складання, але відмовилася від отримання його копії та підпису у протоколі, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Також, вказаними поясненнями, підтверджується і сам факт скоєння мною, ОСОБА_8 адміністративного правопорушення.

Однак, пояснення ОСОБА_6 (командира 2 - ої стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 ) та ОСОБА_7 (заступника командира батальйону з морального-психологічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 ) не можуть бути об`єктивними доказами у справі, оскільки вказані особи щодо ОСОБА_1 , є суб`єктами владних повноважень (постанова Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 489/4827/16-a).

3 тих самих підстав не можуть бути об`єктивними доказами у справі і доповіді складені командуванням в/ч НОМЕР_1 щодо ОСОБА_1 , ніби то, самовільного залишення частини.

Крім того, в матеріалах, доданих до протоколу відсутній акт та матеріали службового розслідування або службової перевірки за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_1 .

Проведення вказаного службового розслідування /або перевірки передбачено положеннями ст.ст. 84; 85 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України та наказом № 608 Міністерства оборони України від 13 грудня 2017 р. «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України»

Згідно положень статей 83-85 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Згідно розділу VII "Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України", затвердженого наказом № 608 Міністерства оборони України від 13 грудня 2017 р. (зі змінами та доповненнями) з метою перевірки інформації про факт правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, а також якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення, проводиться службова перевірка.

Під час службової перевірки встановлюються: особа, яка вчинила дисциплінарне правопорушення або порушення виконавської дисципліни; обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни; не виконані або неналежно виконані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов?язки; наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка.

У разі необхідності уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного правопорушення, за фактом якого проведено службову перевірку, та ступеня вини військовослужбовця за результатами службової перевірки може бути проведено службове розслідування.

Службова перевірка проводиться за письмовим рішенням відповідного командира (начальника), у якому зазначаються відомості про посадових осіб, яким доручається проведення перевірки, її мета та дата завершення. Строк проведення перевірки встановлюється з урахуванням мети, обсягу визначених завдань та кількості особового складу, який залучається. Письмове рішення командира (начальника) оформлюється шляхом накладення відповідної резолюції на документі (рапорті (доповіді) про необхідність проведення перевірки або видання окремого доручення (доручення), розпорядження на її проведення.

У разі вчинення військовослужбовцем правопорушення та невжиття заходів відповідним командиром (начальником) з будь-яких причин (крім військової частини НОМЕР_2 та підпорядкованих їй військових частин) військовослужбовці Військової служби правопорядку за рішенням начальника органу управління Військової служби правопорядку згідно із завданнями та функціями. визначеними статутами Збройних Сил, Законом України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» та іншими нормативно-правовими актами, проводять службову перевірку.

Днем початку службової перевірки вважається день прийняття рішення про її проведення або дата, визначена командиром (начальником), який приймає це рішення.

Завершення службової перевірки визначається днем подання результатів перевірки на розгляд для прийняття рішення.

Результати службової перевірки оформлюються доповідною запискою на ім`я посадової (службової) особи, яка призначила перевірку, та підписуються посадовою (службовою) особою, яка провела її одноособово, або головою комісії.

У доповідній записці зазначаються підстави та мета проведення службової перевірки, службові особи, які її проводили, вжиті заходи та отримані результати, висновки і пропозиції та інші відомості, необхідні для прийняття посадовою (службовою) особою, яка призначила перевірку, законного рішення.

В тексті доповідей, які складені командиром в/ч НОМЕР_1 щодо самовільного залишення частини ОСОБА_1 , є пряме посилання на проведення вказаного службового розслідування, однак, чи проводилося воно насправді невідомо, оскільки жодних належних та допустимих письмових даних про проведені розслідування не надано та до протоколу не долучено.

Таким чином, не представлено доказів проведення службової перевірки або службового розслідування за фактами, викладеними в протоколі, як того вимагає Дисциплінарний статут ЗСУ та відповідний порядок їх проведення.

Під час проведення вказаного службового розслідування (перевірки) повинні були бути опитані військовослужбовці в/ч НОМЕР_1 , та досліджені документи з обліку військовослужбовців,у тому числі й тих, що самовільно залишили військову частину, передбачені Наказом Міністерства Оборони України 280 від 15 вересня 2022 року «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України» (іменний список для проведення вечірньої перевірки - додаток 4 до інструкції; книга обліку тимчасово відсутнього і тимчасово прибулого до військової частини особового складу - додаток 8 до інструкції та ін.)

Проте, як встановлено з матеріалів справи, що документами та доказами, які містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення неможливо довести той факт, що в діях ОСОБА_1 є об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення, оскільки суду не було надано належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість останнього.

В порушення вимог ст. 256 КУпА, зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, щодо ОСОБА_1 - є неконкретною, неповною, такою, що протирічить сама собі, та не відповідає диспозиції вищевказаної норми цього Кодексу.

Так, в протоколі зазначено: «з огляду на вищевказане, молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем.. був відсутній на службі без поважних причин протягом 9 діб... » Хоча в іншій частині протоколу зазначено, що я був відсутній на службі в період з 07 годин 30 хвилин 08.02.2023 по 07 годину 30 хвилин 09.02.2023.

В протоколі не відображені складові частини адміністративного правопорушення суб`єкт та об`єктивна сторона. За нормою статті 172-11 ч.4 КУпАП суб`єкт правопорушення є спеціальним, а тому в протоколі обов`язково повинні бути відображені ознаки спеціального суб`єкту з посиланням на відповідні докази, які додаються до протоколу.

Тобто, якщо особа, що притягується до адміністративної відповідальності, повинна бути військовослужбовцем, то потрібно зазначити, де, коли, яким наказом, та в період якого особливого стану ОСОБА_1 опинився на військовій службі та чи відповідає ОСОБА_1 критерію військовослужбовця. Щодо об`єктивної сторони: протокол повинен містити відомості, де, коли, при яких обставинах військовослужбовець порушив свої обов`язки, в чому вони полягають та до яких висновків дійшла уповноважена особа, яка проводила службове розслідування (у разі його призначення, як в даному випадку). Обмеження посиланням в протоколі про те, що ОСОБА_1 був відсутній у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , без конкретизації проступку, не може містити складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, а тим більше, не може його містити суперечливість у протоколі, щодо часу відсутності ОСОБА_1 .

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу віл обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження за справою про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 280, 256, п. 1 ст. 247, п.3 ст. 284, ч. 4 ст. 172-11 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП закрити у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко