ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/8005/22

Номер провадження 3/495/188/2023

10 січня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області, у складі:

головуючої одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Мельник Ю.В.,

Справа № 495/8005/22

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровський Одеської області матеріали адміністративної справи, що надійшли від Державної прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Токмак, громадянина України, ІПС 2 категорії: 3 групи інспекторів прикордонного контролю віпс " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", який проживає: АДРЕСА_1 ,

за ст. 172-18 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

12 жовтня 2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Державної прикордонної служби Південного регіонального управління НОМЕР_1 прикордонний загін надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст. 172-18 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З матеріалів справи вбачається, що 11.10.2022 року близько 11 години 00 хвилинмолодшим сержантом ОСОБА_1 , який перебував в прикордонному наряді "Контрольний пост" , здійснив неякісну перевірку транспортного засобу та документів траспортного засобу д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до незаконного перетину ДК України двома громадянами України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

В судове засідання від представника особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_2 надійшло заперечення, відповідно до якого зазначає, що факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, відсутній.

Свою заяву аргументує тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази не виявлення ОСОБА_1 правопорушника, зброї, боєприпасів, наркотичної речовини, інших підозрілих предметів в оглянутому транспортному засобі; протокол складений без додержання вимог законодавства, а саме: не вказано місце проведення огляду, найменування особи, яка керувала транспортним зсобом, часу здійснення такого огляду, його механізму, порядку дій; не зазначено суті адміністративного правопорушення, у чому саме полягало порушення особою правил несення прикордонної служби; відсутня вказівка на неякісну перевірку транспортного засобу та документів, що призвело до порушення.

Згідно вказаної Інструкції під час несення служби патруль зобов`язаний:

Під час несення служби патруль зобов`язаний: нести службу відповідно до отриманого наказу, послідовно переміщуючись від одного місця несення служби до іншого; вести спостереження за місцевістю, районами провадження робіт, здійснювати перевірку державного кордону, стану прикордонних знаків, покажчиків та інших інженерних споруд; оглядати берегову смугу, перевіряти порядок обліку та утримання на причалах плавзасобів, їх плавання в територіальному морі, водах прикордонних річок, озер, інших водойм, вести спостереження за водною поверхнею; здійснювати огляд транспортних засобів, будівель та інших місць можливого укриття правопорушників; перевіряти документи на право перебування у прикордонній смузі й контрольованому прикордонному районі у громадян України, іноземців та осіб без громадянства; проводити опитування осіб, працівників у районах провадження робіт та обслуговуючий персонал транспортних засобів з метою отримання (уточнення) інформації про можливу протиправну діяльність у районі патрулювання; підтримувати взаємодію з дільничними інспекторами прикордонної служби, постами технічного спостереження, іншими прикордонними нарядами, у тому числі в пункті пропуску (пункті контролю, контрольному пункті в`їзду - виїзду); здійснювати пошук та вживати заходів щодо затримання правопорушників законодавства з прикордонних питань, документування та збереження ознак правопорушення;забезпечити охорону та супроводження (конвоювання) затриманих до підрозділу охорони кордону;дотримуватись заходів маскування.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява N 25).

Крім того, у справі "Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom" (N 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необгрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23- рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.96 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та додані до протоколу.

Крім того, в порушення вимог статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у протоколі.

Також, відсутні будь-які свідки та поняті, які можуть підтвердити факт порушення вимог Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України з боку ОСОБА_1 ; не долучено жодних відеозаписів з нагрудних камер відеофіксації та з території контролю на транзитній дорозі (Рені-Одеса).

В матеріалах справи наявний лише рапорт начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » пыдполковника ОСОБА_3 , що не являються доказами в даній справі.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника прикордонної служби України самі по собі без підтвердження іншими доказами не є доказами на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

У зв`язку з чим, в матеріалах справи є лише сумніви щодо наявності вини вдіях ОСОБА_1 відтак згідно статті 62 Конституції України суд першоїінстанції такі сумніви повинен трактувати на користь особи, яка притягається доадміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заперечення представника особи, відносно якої складено протокол адвоката Клименко С.Ю., суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Так відповідно до санкції ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, -

тягне за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб.

Об`єктом правопорушення є порядок несення прикордонної служби.

Об`єктивна сторона передбачає дію або бездіяльність у вигляді порушення правил несення прикордонної служби.

Порушеннями правил несення прикордонної служби можуть бути визнані; а) вчинення дій, що прямо забороняються військовослужбовцю, який перебуває в прикордонному наряді (відхилення від маршруту чи залишення місця несення служби, якщо це не пов`язано з надзвичайними обставинами, вживання алкогольних напоїв, сон на посту, розкладання багаття чи демаскування себе іншим способом, безпідставне застосування зброї, самостійне відключення сигналізаційних комплексів чи окремих їх ділянок, а також їх інформаційних табло або радіолокаційних станцій, відволікання від несення служби, давання згоди на перетинання державного кордону сторонніми особами тощо); б) невиконання або неналежне виконання дій, що забезпечують охорону державного кордону (неуважний огляд місцевості, невжиття заходів до затримання порушників державного кордону або залишення без належної охорони затриманих осіб, недотримання правил застосування зброї або правил маскування тощо).

Суб`єктом правопорушення є військовослужбовець, який входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Таким нарядом визнається група озброєних прикордонників, що виконують наказ по охороні державного кордону України.

Початок і кінець перебування в складі такого наряду визначається моментом отримання наказу на охорону державного кордону і доповіддю про повернення з наряду.

Суд вважає, що вищевказана справа підлягає закриттю за відсутності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу інкримінованого правопорушення, оскільки, матеріали справи не містять жодного підтвердження того, що ОСОБА_1 неякісно виконував наказ на охорону державного кордону, у чому саме полягало порушення особою правил несення прикордонної служби.

Суд погоджується з ствердженнями представника ОСОБА_1 адвоката Клименко С.Ю., викладеними в письмових поясненнях стосовно того, щов матеріалах справи відсутні будь-які докази не виявлення ОСОБА_1 правопорушника, зброї, боєприпасів, наркотичної речовини, інших підозрілих предметів в оглянутому транспортному засобі; протокол складений без додержання вимог законодавства, а саме: не вказано місце проведення огляду, найменування особи, яка керувала транспортним зсобом, часу здійснення такого огляду, його механізму, порядку дій; не зазначено суті адміністративного правопорушення, у чому саме полягало порушення особою правил несення прикордонної служби; відсутня вказівка на неякісну перевірку транспортного засобу та документів, що призвело до порушення.

В матеріалах справи в якості доказу, наявний лише рапорт начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » підполковника ОСОБА_3 , жодних інших доказів до суду не надано.

З урахуванням наведеного, провина у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП є недоведеною, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, адже відсутня сама подія правопорушення.

Так за ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад та подія адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає за необхідне провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-18 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 33-35, 172-18 ч. 2, 221, 268, 280, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі № 495/8005/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу інкримінованого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Повний текст постанови складений 10 січня 2023 року.

Суддя: