Справа № 372/448/23
Провадження № 3-185/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 лютого 2023 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Потабенко Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого будинок відпочинку «Конча-Заспа» оператором котельні, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий,

по ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2023 року о 21 год. 20 хв. в Обухівському районі, смт. Козин, вул. Солов`яненка 1А, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6810», результат якого позитивний 0,40 % проміле алкоголю.

Своїми діями, що виразились в порушенні вимог пункту 2.9а Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, надав суду пояснення щодо обставин події, в яких зазначив, що ввечері 23.01.2023 року він перебував за місцем свого проживання та не маючи наміру нікуди виїжджати прийняв медичний препарат та застосував засоби особистої гігієни, а потім його терміново викликали на роботу в будинок відпочинку «Конча-Заспа», оскільки там сталося зупинка котельного обладнання. Рухаючись в смт. Козин, по вул. Солов`яненка 1А його автомобіль зупинив працівник поліції та почав перевірку документів. Перевіряючи документи працівник поліції висловив підозру про можливе керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, на що він відповів що спиртні напої не вживав та готовий пройти перевірку приладом чи то в медичному закладі. Винним себе не вважає, а тому просив провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Захисник Петрик В.В., просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 суду повідомив, що 23.01.2023 року в будинку відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » сталася аварійна ситуація, внаслідок чого котел централізованого опалення вийшов з ладу. Він зателефонував ОСОБА_1 та попросив його терміново приїхати на робоче місце. Характеризував правопорушника як позитивну людину.

Свідок ОСОБА_3 суду повідомила, що вона є дружиною правопорушника. 23.01.2023 року вона з чоловіком готувалися до сну, і чоловік випив заспокійливі ліки, які мають специфічний запах. Через деякий час чоловіку зателефонували з роботи та попросили терміново з`явитися, оскільки сталася поломка котла. Він не відмовився і перед виїздом також полоскав порожнину рота ополіскувачем.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, перевіривши матеріали справи, які надійшли до суду, переглянувши долучений до матеріалів відеозапис події, вважаю, що факт вчинення вказаного правопорушення підтверджується відповідними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з місця події, та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи підтверджуються матеріалами справи. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки він порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, що підтверджується наданим суду відеозаписом та результатом тесту «Драгер 6810».

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

Позиція ОСОБА_1 щодо не визнання ним своєї вини на думку суду є непереконливою, направленої на пом`якшення своєї вини, та розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути адміністративної відповідальності, оскільки дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі письмовими доказами.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

На підставі сукупності досліджених доказів, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, виходячи з доведеності вини порушника, вважаю за необхідне призначити стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, оскільки на думку суду застосування до нього саме такого виду адміністративного стягнення є достатнім заходом впливу для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових правопорушень в подальшому.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Таким чином, з урахуванням ЗУ «Про судовий збір» з особи яка визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення підлягає стягнення судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн. 00коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути згідно ст.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» на користь Державної судової адміністрації України (№UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783;банк отримувача Казначейство України (ЕАП); отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106) з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті КУпАП.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: Л.В. Потабенко