Справа № 545/397/23
Провадження № 3/545/419/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2023 року суддя Полтавського районного суду Полтавської області Богомолова Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює в ТОВ «Полтавська бурова компанія» слюсарем, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки Міністерства доходів та зборів від 08.02.2023 року реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи: НОМЕР_1 , іншими даними суд не володіє, у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

28.01.2023 о 15 год. 45 хв. у Полтавській області м. Кременчук по вул. Ігоря Сердюка, 1, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «MITSUBISHI PAJERO WAGON», номерний знак НОМЕР_2 , в порушення вимог п.10.9 ПДР України, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці даного маневру та скоїв наїзд на автомобіль марки «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Того ж дня, 28.01.2023 о 15 год. 45 хв. у Полтавській області м. Кременчук по вул. Ігоря Сердюка, 1, керуючи транспортним засобом марки «MITSUBISHI PAJERO WAGON», номерний знак НОМЕР_2 , в порушення вимог п.2.10а ПДР України, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 до суду з`явився, винним себе визнав повністю, обставин вчинення правопорушень не заперечував.

З`ясувавши позицію особи, яка притягується до відповідальності, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, що поставлені йому за провину. Його дії суд кваліфікує за ст.124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, допустив порушення вимог п.10.9 ПДР України, у результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода і транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Також дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.122-4 КУпАП, оскільки він залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої причетний, чим порушив п.2.10а ПДР України.

Окрім визнання ОСОБА_1 вини, його винуватість підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколами про адміністративні правопорушення, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , даними схеми місця ДТП з переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, письмовими поясненнями ОСОБА_1 щодо пошкодження транспортного засобу та залишення ним місця дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4).

У відповідності до п.10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

Пунктом 2.10 ПДР України визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався, внаслідок чого відбулось зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів, і після зіткнення він місце пригоди залишив.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суддя, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України. Із змісту частини другої згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

В якості обставини, яка пом`якшує відповідальність, суд враховує повне визнання своєї вини. Інших обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність порушника судом не встановлено.

З огляду на викладене, для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкцій ст.124, ст.122-4 КУпАП України. З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини справи, суд не вбачає підстав для застосування більш тяжких стягнень у виді позбавлення спеціального права чи адміністративного арешту.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З огляду на викладене, суд вважає, що в порядку ст.36 КУпАП на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.122-4 КУпАП України в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України запобігати вчиненню ним нових правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.40-1 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Керуючись ст.ст.36,40-1,283,294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 грн. 80 коп. на користь держави.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після вступу постанови в законну силу або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Л. В. Богомолова