Житомирський апеляційний суд
Справа №283/3068/21 Головуючий у 1-й інст. Хомич В. М.
Категорія ст. 44, 130 ч.1 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Морозова В.Ю. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та захисника Морозова В.Ю. на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 26 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ст.ст.44, 130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 26 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 44 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 20 листопада 2021 року о 03год. 20хв. на 94 км автодороги Київ Ковель Ягодин (М07), керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Крім того в ході проведення працівниками поліції огляду салону автомобіля «Volkswagen Passat» д.р.н. НОМЕР_1 було виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/106-21/12058 від 30.11.2021 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масою 0,204 г., який перевозив ОСОБА_1 .

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити скасувати постанову Малинського районного суду Житомирської області від 26.05.2022 року та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що постанова суду є незаконною, необгрунтованою та невмотивованою, допущено неповноту судового розгляду та висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення.

Посилається на те, що в основу оскаржуваного рішення покладено висновки, які ґрунтуються на неналежних, недопустимих та недостовірних доказах, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що справа розглянута в порушення ст.268 КУпАП без присутності його представника, свідків, інспекторів поліції, які складали протокол, суд не досконало дослідив матеріали, не заслухав думки всіх сторін, та не взяв до уваги грубі порушення працівників поліції.

Посилається на те, що його зупинили поліцейські та одразу зазначили що він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Одразу після того як працівник поліції інкримінував ознаки стану наркотичного сп`яніння, йому не було запропоновано пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння у відповідному лікарняному закладі, чим було порушено вимоги ч.4 ст.266 КУпАП. Фактично, після того як було інкриміновано ознаки стану наркотичного сп`яніння, поліцейські одразу розпочали складати щодо нього протоко про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що суд опирався лише на письмові показання та докази, не викликавши всіх сторін у судове засідання. Письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою.

Вказує, що суд грубо проігнорував чисельні порушення працівників поліції, щодо неналежності доказів та ухвалив рішення, ґрунтуючись виключно на власних переконаннях.

Посилається на те, що ним не було вчинено правопорушення, матеріали адміністративної справи та протокол про адміністративне правопорушення працівниками складені з порушеннями, а саме в матеріалах справи не містяться відомостей про те, чи притягувалася особа до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення, відсутня довідка про відсторонення особи від керування транспортним засобом, відсутня довідка про те чи отримував він посвідчення водія, відсутня інформація про те, чому працівники поліції не вилучали нього посвідчення водія та не надали тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом, відсутній акт огляду водія транспортного засобу.

Також вказує, що наданий йому протокол про адміністративне правопорушення та примірник протоколу, який поліцейські долучили до матеріалів справи відрізняються та мають розбіжності поміж собою, а тому такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні не були дотриманні вимоги ст.254 КУпАП та порушенні законні права на захист.

Зазначає, що згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

ОСОБА_1 , його захисник Морозов В.Ю. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з викладених в ній мотивів. Захисник уточнив вимоги апеляційної скарги, просив скасувати постанову в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення за ст. 44 КУпАП, а також в частині визнання його винним у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження в цій частині за відсутності в діях ОСОБА_1 складу даного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 . Вони їхали разом з чоловіком в автомобілі, їх зупинили працівники поліції, виявили підозру, що чоловік не так виглядає та запропонували здати аналізи, на що чоловік погодився. В подальшому працівники поліції почали пропонувати йому відмовитися від цієї процедури, оскільки вона займе багато часу. Однак ми не послухались їх та після цього було складено протокол. Ознак наркотичного сп`яніння чоловік не мав, бажав пройти огляд, однак працівники наполягали на тому, щоб він не проходив огляд. В автомобілі вилучили працівники поліції згорток, який належить їй, а не чоловіку. В згортку знаходилася наркотична речовина, яку вона приймає в якості лікування. Чоловік наркотичних засобів не вживав. Працівниками поліції запрошувалися свідки для засвідчення відмови чоловіка від огляду.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідка, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 з доповненнями захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апелянта щодо не перевірки судом першої інстанції його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння перебуваючи за кермом автомобіля, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду в суді першої інстанції та перевірені у судовому засіданні апеляційного суду, який визнає їх такими, що не спростовують висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак наркотиного сп`яніння та проведення огляду водіїв на такий стан визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Згідно п.п.3,4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Доводи апеляційної скарги стосовно неналежної оцінки та не врахування судом першої інстанції усіх зібраних у справі доказів є неспроможними та спростовуються матеріалами справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст.44 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень.

Так, згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ОБ №171539 від 20.11.2021 та ВАБ №885128 від 20.11.2021, 20 листопада 2021 року ОСОБА_1 о 03 год. 20 хв. на 94 км автодороги Київ Ковель Ягодин (М07), керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Крім того в ході проведення працівниками поліції огляду салону автомобіля «Volkswagen Passat» д.р.н. НОМЕР_1 було виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/106-21/12058 від 30.11.2021 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масою 0,204 г.

Своїми діями порушив пункт 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП та ст.44 КУпАП.

Вказані протоколи складені відповідно до вимог ст.256 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчені підписами посадових осіб, які складали протокол , складені у присутності особи, відносно якої складено ці протоколи. Права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП роз`яснені. Від підписання протоколу за ст.44 КУпАП та інших документів відмовився. Також проставив свій підпис за підписання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП. Будь-яких зауважень з приводу обставин, викладених у протоколах не зазначив.

Зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколів не були визнані неправомірними.

Апеляційний суд визнає безпідставними доводи апелянта про те, що не може бути належним доказом сам протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №171539 від 20.11.2021року, так як він не відповідає вимогам ст.256 КУпАП., через те, що наданий йому примірник протоколу відрізняється та має розбіжності поміж собою від долученого працівниками поліції до матеріалів справи протоколу.

Обставини, встановлені у протоколі серії ОБ №171539 від 20.11.2021року, відповідають диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, яка встановлює відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Дослідивши обставини справи, апеляційним судом не встановлено порушень в діях працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, їх дії відповідають вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735.

Крім того зазначені доводи були предметом розгляду і суду першої інстанції, який прийшов до обґрунтованого висновку, що ксерокопія протоколу, додана правопорушником до його заяви від 28.01.2022, не підтверджує наявність відмінностей. Яка саме інформація в протоколах різниться, ОСОБА_1 не зазначив. З чим погоджується й апеляційний суд.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з яких зазначено, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків пропонування працівниками поліції водію пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі в зв`язку з виявленням у останнього ознак наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Посилання апелянта на те, що пояснення вказаних свідків не можуть братися до уваги, оскільки вони не були допитані у судовому засіданні, є неспроможними та суперечать вимогам ст.251 КУпАП. Суд першої інстанції, дослідивши письмові пояснення вказаних свідків та інші докази, наявні в матеріалах справи у їх сукупності, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості відповідно до вимог ст.252 КУпАП, та дійшов до висновку, що пояснення свідків є належними та допустимими доказами, які узгоджуються з іншим доказами у справі та доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння підтверджуються відеозаписами бодікамери працівника поліції. З вказаних відеозаписів вбачається, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , та в подальшому були виявлені в останнього ознаки наркотичного сп`яніння, в зв`язку з чим працівники поліції запропонували йому пройти огляд в медичному закладі, на що останній в присутності двох свідків відмовився проходити такий огляд. Крім того під час поверхневого огляду салону автомобіля «Volkswagen Passat» д.р.н. НОМЕР_1 було виявлено паперовий згорток з речовиною рослинного походження. При цьому працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 права передбачені ст.63 Конституції України та ст.263 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до Малинської ЦМЛ від 20.11.2022, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 не проводився.

Апеляційний суд визнає безпідставними посилається апелянта на те, що поліцейський після того, як інкримінував ознаки стану наркотичного сп`яніння, йому не було запропоновано пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння у відповідному лікарняному закладі, чим було порушено вимоги ч.4 ст.266 КУпАП, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи, а саме наявним відеозаписом.

Доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи акту огляду водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, і наявність чи відсутність такого акту не впливає на доведеність складу правопорушення в його діях.

Враховуючи наведені обставини до показів свідка ОСОБА_5 , яка є дружиною правопорушника та заінтересована в результатах розгляду даної справи та звільненні чоловіка від відповідальності, апеляційний суд відносить критично, не може покласти їх в основу рішення, оскільки зазначені покази спростовуються наведеними вище доказами.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується й іншими наявними в матеріалах справи доказами, яким судом першої інстанції надана відповідна їх оцінка з точки зору належності, достовірності та взаємозв`язку,

Апеляційний суд визнає безпідставними посилається апелянта на те, що працівники поліції не долучили до протоколу відомості про те, чи притягувалася особа до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення, відсутня довідка про відсторонення особи від керування транспортним засобом, відсутня довідка про те чи отримував він посвідчення водія, відсутня інформація про те, чому працівники поліції не вилучали нього посвідчення водія та не надали тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом.

Вказані доводи є тотожними доводам які були предметом розгляду та на які судом першої інстанції надано обґрунтовану відповідь з якою погоджується й апеляційний суд. Крім того вказані обставини не впливають на встановлення доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень.

Апеляційний суд ставиться критично до пояснень свідка ОСОБА_2 також і щодо виявлення в автомобілі ОСОБА_1 наркотичного засобу, та розцінює їх також як такі, що дані з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, оскільки зазначені покази також спростовуються її показами, зафіксованими на бодікамеру поліцейського, де вона на запитання працівника поліції чи це її зелена суміш, яку виявили в автомобілі, відповіла, що не її.

Крім того апеляційний суд також визнає неспроможними доводи ОСОБА_1 щодо порушення місцевим судом його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції неодноразово відкладав розгляд справи як за клопотанням ОСОБА_1 , так і його захисника та з інших причин.

Крім того 26.05.2022 ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення учасників про час та місце розгляду справи та забезпечення особі, яка притягується до відповідальності, права на захист та участь у розгляді справи.

Крім того, ОСОБА_1 та його захисник адвокат Морозов В.Ю., приймали участь під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, користуючись правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Також слід зауважити на тому, що відповідні права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України було роз`яснено ОСОБА_1 працівниками поліції при оформленні правопорушення, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, не входить до переліку адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Безпідставними є також і доводи сторони захисту про те, що закриваючи провадження за ст. 44 КУпАП, суд безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні даного правопорушення. Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення цілком доведена, з огляду на наведені вище докази та обставини, а закрити провадження за п.7 ст. 247 КУпАП можливо лише у разі встановлення такої винуватості особи у вчиненні правопорушення. Тому визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні даного правопорушення було здійснено судом цілком обгрунтовано.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, безпосередньо дослідивши усі надані докази, переглянувши у судовому засіданні відеоматеріали безпосередньої фіксації події адміністративного правопорушення, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст.44 КУпАП .

Доводи апелянтів не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Постанова суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю. залишити без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від 26 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 ст. 44 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: