Справа № 333/4213/22
Провадження № 3/333/145/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик Вікторія Борисівна, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представника адвоката Мамедова Т.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи фірма «СТЕМ», голова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 389131 від 10.09.2022 року, 10.09.2022 року, о 22 год. 13 хв., у м. Запоріжжі, по вул. Парамонова, буд. 8, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Hilux», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації руху. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у медичному закладі у лікаря-нарколога, висновок № 6373 від 10.09.2022 року. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень Правил дорожнього руху України. Про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До суду справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла 20.09.2022 року. Розгляд вказаної справи було призначено на 27.10.2022 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Мамедов Т.К. пояснив, що ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає. Додатково зазначив, що 10.09.2022 року, о 22 год. 13 хв., в м. Запоріжжі, ОСОБА_1 керував автомобілем Тойота. У вказаний час ОСОБА_1 був зупинений поліцейським, якому він пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Далі поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що він нібито виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, але ОСОБА_1 керував автомобілем у тверезому стані та алкогольні напої не вживав, у зв`язку з чим звісно погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 жодного разу не відмовлявся від проходження медичного огляду та наполягав на відібрання від нього аналізів сечі та крові. Коли вони приїхали до наркологічного диспансеру, йому лікар повідомив про те, що він повинен надати аналіз сечі. ОСОБА_1 виніс пластиковий стакан із сечею, проте лікар повідомив, що температура сечі нижче ніж повинна бути, проте на пропозицію повторно здати аналіз сечі та крові поліцейські відмовили, і лікар теж не надав таку можливість. Після цього, лікар, приблизно о 23 год. 05 хв. 10.09.2022 року склав висновок про його відмову від проходження на стан сп`яніння, хоча він проти цього заперечує, так як він не відмовився, а навпаки здав аналіз і пропонував здати ще аналіз крові. Під час складання лікарем висновку, жодних свідків не було. У подальшому, працівники поліції з наркологічного диспансеру його відвезли на пост патрульної поліції, де і склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, інспектор, яка складала протокол ОСОБА_2 навіть не була присутня у медичному закладі. ОСОБА_1 не визнає вину, так як у стані алкогольного сп`яніння не перебував, не відмовлявся від проходження на стан сп`яніння у медичному закладі, при цьому на відео файлах відсутні висловлювання ОСОБА_1 щодо відмови від проходження медичного огляду, а навпаки вбачається, що останній наполягає на проведенні медичного огляду. Адвокат Мамедов Т.К. вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке інкримінується йому, не знайшов підтвердження, а враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ч. 3 ст. 62 Конституції України, це дає підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, просить провадження у справі закрити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав клопотання свого представника, за обставин, що були викладені його представником.

Враховуючи повідомлені адвокатом Мамедовим Т.К. дані, суддя, з метою перевірки пояснень, поставив на обговорення питання, щодо виклику у судове засідання для надання пояснень лікаря КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ОСОБА_3 та поліцейського УПП в Запорізькій області Реку О.В. У зв`язку з проведення зазначених дій, суддя оголосив перерву у судовому засіданні.

У судові засідання 06.12.2022 року та 16.01.2023 року поліцейський УПП в Запорізькій області Река О.В. та лікар-нарколог ОСОБА_3 не з`явились, письмових пояснень не надали.

В судовому засіданні було оглянуто флеш носій, долучений представником ОСОБА_1 адвокатом Мамедовим Т.К. до справи про адміністративне правопорушення. Як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 доставлений співробітниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Лікарем надано ємність для здачі біоматеріалу, після цього ОСОБА_1 біоматеріал (сечу) надав на дослідження лікарю, проте лікар не наполіг на повторному здачі аналізу, на що ОСОБА_1 запропонував повторно здати аналізи, але отримав відмову. Тобто, з відеоматеріалів чітко вбачається, що в медичному закладі ОСОБА_1 від проходження медичного огляду не відмовлявся, а виконав вимоги співробітників поліції та лікаря. А навпаки, лікар та співробітники поліції відмовили ОСОБА_1 у проходженні медичного огляду. Крім того, з доданого до матеріалів справи відеозапису не вбачається наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 (мова та поведінка є адекватною). Отже, зафіксовані на відео події викликають сумнів щодо обставин виявлення працівником патрульної поліції порушення мови та координації руху у ОСОБА_1 .

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , враховуючи пояснення захисника, особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до такого.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважаю, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395); Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктами 6 та 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Згідно з п. п. 9, 12 Розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 Порядку та п. 6 Розділу ІХ Інструкції № 1395 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

До суду працівниками УПП в Запорізькій області були надані наступні матеріали:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 389131 від 10.09.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 10.09.2022 року;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.09.2022 року відносно ОСОБА_1 ;

- рапорт інспектора УПП в Запорізькій області сержанта поліції Река О.В.;

- довідка бази даних підсистем «Адмінпрактика»;

- DVD-диск з відеозаписом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 389131 від 10.09.2022 року ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Водночас, факт вказаної відмови ОСОБА_1 не підтверджується матеріалами справи та спростовується поясненнями ОСОБА_1 , його захисника у судовому засіданні, даними відеозаписів та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, твердження ОСОБА_1 щодо відсутності його відмови від проходження огляду на стан сп`янінням підтверджується даними відеозапису, згідно яких останній не відмовлявся від проходження медичного огляду, а навпаки наполягав на його проведенні.

У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.09.2022 року лікар-нарколог ОСОБА_3 вказав, що ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду. Тобто фактично, лікар не зазначив, що ОСОБА_1 здав аналіз сечі і пропонував здати ще аналіз крові. При цьому, ОСОБА_1 проходив медичний огляд: лікар перевіряв його рухову сферу, позу Ромберга, точність рухів.

Отже, у судовому засіданні не встановлено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Крім того, вважаю, що працівником поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 389131 від 10.09.2022 року відносно ОСОБА_1 , були порушені вимоги п. 8 Порядку та п. 6 Розділу ІХ Інструкції № 1395, згідно з якими у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано дії ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду.

При цьому, як вбачається з відеозапису події, інспектор поліції, якою було складено протокол, взагалі була відсутня у приміщенні медичного закладу.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», - визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

У даному випадку дані протоколу про адміністративне правопорушення суперечать даним, встановленим під час судового розгляду, а саме: що був факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Інші, надані документи працівниками поліції, також не доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що у цій справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 .

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення, тому, вважаю за необхідне провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст. ст. 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Вікторія Борисівна Кулик