Справа №346/1492/23
Провадження №3/346/947/23
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Валігурська Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомо, уродженця с. Загвіздя, Тисменицький район, Івано-Франківська область, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , молодшого сержанта командира відділення командира машини 3 відділення інженерних загороджень взводу інженерних загороджень інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , -
в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколу №21 про вчинення адміністративного правопорушення 17.03.2023 близько 20:50 години ОСОБА_1 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до своїх службових обов`язків прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) у стані алкогольного сп`яніння, чим в свою чергу не міг виконувати свої службові обов`язки за посадою, а саме: за успішне виконання відділенням завдань за призначенням, навчання і виховання військовослужбовців відділення, їх військову дисципліну, морально-психологічний стан, правильне зберігання, експлуатацію і утримання в належному стані озброєння, техніки та іншого майна відділення, підтримування бойової готовності особового складу, озброєння і техніки відділення, організації, проведення заходів із бойової підготовки та заходів з удосконалення рівня індивідуальної підготовки військовослужбовців відділення, виконання завдань за призначенням; контролювання наявності озброєння і техніки протягом занять (навчань), виконання завдань за призначенням. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст. ст. 11-16, 111-112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та положень Військової присяги.
Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 , згідно якої він вину визнає повністю та просить проводити судовий розгляд за його відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення згідно матеріалів справи обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:
- протоколом №21 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, який містить відомості, щодо дати, місця та обставин вчинення адміністративного правопорушення;
- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №155 від 17.03.2023, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №32 від 01.02.2020, згідно якого солдата ОСОБА_1 , який уклав контракт строком на три роки, призначено на посаду сапера інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , з 01.02.2020 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та вважати його таким, що прийняв посаду і приступив до виконання службових обов`язків за посадою;
- військовим квитком серії НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_1 .

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з?ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні з 24.02.2022 діє воєнний стан, який востаннє продовжено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 №58/2023 з 05:30 години 19.02.2023 строком на 90 діб.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII)

Оцінюючи досліджені докази, суд приходить до таких висновків.

Так суб?єктом відповідальності за ст. 172-15 КУпАП є військова службова особа, що прямо визначено диспозицією вказаної норми. Аналогічну норму за умови заподіяння істотної шкоди мітять і положення ст. 425 КК України, у примітці до якої надано визначення військової службової особи, якою є військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Адміністративно-господарські функції (обов`язки) це обов?язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо. Організаційно-розпорядчі функції (обов?язки) це обов?язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для притягнення військовослужбовця до відповідальності за ст. 172-15 КУпАП встановленню та доведенню підлягає факт наявності у останнього організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарчих функцій або виконання таких обов`язків за спеціальним дорученням. У своє чергу статус військовослужбовця не має своїм наслідком автоматичне наділення останнього вищезазначеними функціями притаманними лише службовим особам.
Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 являється військовою службовою особою. Обсяг службових обов`язків останнього також не свідчить про те, що він на момент вчинення інкримінованого правопорушення був наділений відповідними обов`язками притаманними саме службовій особі.
Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за ст. 172-15 КУпАП.
Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок). За допомоги такої характеристики, як склад адміністративного правопорушення, є можливість отримати його загальну характеристику. Ознаками адміністративного правопорушення є: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Лише у разі наявності всіх складових адміністративного правопорушення можна стверджувати про наявність в діях особи складу того чи іншого адміністративного правопорушення.

Отже, на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення, особою уповноваженою на складання такого протоколу з`ясуванню серед іншого підлягало в першу чергу питання чи є особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до відповідальності, суб`єктом даного правопорушення, в протилежному випадку притягнення останньої до адміністративної відповідальності не можливе.

Оскільки ж наявність будь-якого правопорушення, про що зазначалось вище, визначається такими обов`язковими складовими як суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт, об`єктивна сторона, можна зробити висновок, що за відсутності хоча б однієї зі складових, відсутній і склад адміністративного правопорушення, в тому числі і в даному конкретному випадку.

Також слід звернути увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 фактично інкриміновано виконання службових обов`язків у стані алкогольного сп?яніння, за що у свою чергу передбачено відповідальність згідно норми ст. 172-20 КУпАП, проте особою уповноваженою на складання протоколу діям останнього надано оцінку з точки зору диспозиції ст. 172-15 КУпАП, яка за своїм змістом є загальною (неконкретизованою), відповідальність за якою обумовлена фактично особливим статусом суб`єкта вчинення.
Конкуренція кримінально-правових норм це ситуація, коли одну й ту саму кримінально-правову ситуацію регулюють дві і більше норми, які певним чином між собою пов`язані, і в результаті обирається одна. Конкуренція загальної і спеціальної норми ситуація у правозастосуванні, зумовлена наявністю в кримінальному законодавстві двох норм, одна з яких є загальною (визначає певне коло діянь як злочин). Інша спеціальною (виділяє з цього кола певні діяння як самостійні злочини, спеціалізує кримінально-правове регулювання), за котрої при кримінально-правовій оцінці одного суспільно-небезпечного діяння на застосування претендують обидві ці норми. Їх зіставлення свідчить, що загальна норма ширша за обсягом, і відповідно, охоплює більше коло діянь, аніж спеціальна, проте остання містить більше ознак, за рахунок яких вона й виділяється із загальної.

Таким чином, можна дійти висновку, що за наявності двох норм, які конкурують між собою застосуванню підлягає спеціальна норма, яка має індивідуальні ознаки притаманні для того чи іншого правопорушення. Оскільки відповідальність за нормою ст. 172-20 КУпАП настає у разі встановлення факту перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп?яніння, що у свою чергу є вужчою і такою, що має відповідну кваліфікуючу ознаку, на відміну від норми ст. 172-15 КУпАП, отже застосуванню підлягає саме норма ст. 172-20 КУпАП. Застосування ж ст. 172-15 КУпАП є фактичною підміною одного складу адміністративного правопорушення іншим.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 без жодної правової підстави, а відповідно необґрунтовано, кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, замість ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Оцінюючи встановлені факти, необхідно враховувати наступне.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 23, 140, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення закрити.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.
У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська