Провадження № 33/4808/218/23
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника Рогів Т.Р., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 6.03.2023 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням штрафу 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 3 грудня 2022 року о 23 год 43 хв в с. Вовчинець по вул. Європейська площа, керував автомобілем «Chevrolet Trax» НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транпорного засобу та в в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Просить постанову судді скасувати, провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку з відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Поліцейськими під час проведення огляду не було дотримано законної процедури і фіксування цього огляду. Вимоги поліцейського щодо проходження огляду не були зрозумілі для їх наслідків, оскільки не виключали їх неоднозначного тлумачення. Він не відмовлявся від проходження огляду, а пояснив, що в автомобілі знаходяться діти віком 3 місяців і 7 років, чим дав зрозуміти, що необхідно занести їх в квартиру та продовжив би проходження огляду. Тому на його думку поліцейськими грубо порушено процедуру проходження огляду передбаченого ст. 266 КУпАП, оскільки поліцейським не використовувався спеціальний технічний засіб, який мав би сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, перед проведенням огляду поліцейський не інформував його про порядок застосування спеціального технічного засобу, також поліцейським не проведено було жодної фіксації такого огляду не складено акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому б була зафіксована його відмова від проходження огляду. Апелянт посилається на відеозаписи події, з яких вбачається, що направлення на огляд є сфальсифікованим і він не відмовлявся від проходження огляду, а навпаки наполягав на ньому. Протокол складено з порушенням його прав, поліцейськими не було роз`яснено його права на захист, ні в протоколі, ні в інших матеріалах справи не вказано, які ж його дії свідчили про ухилення або відмову від проходження огляду, при цьому категоричної відмови від проходження огляду він не висловлював. Постанова суду не відповідає вимогам практики ЄСПЛ, національних судів, законодавству України. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку з відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення учасників апеляційного провадження про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу того ж правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

При цьому поліцейські не роз`яснили йому порядок проходження тесту з допомогою спеціального алкотестера, не пред`явили сертифікат його повірки, чітко не пояснили правові наслідки відмови від огляду, що слід також віднести до порушення його прав.

Апеляційний суд трактує на користь ОСОБА_1 його погодження в процесі оформлення протоколу про правопорушення на проходження огляду на стан сп`яніння. За принципом верховенства права працівники поліції повинні були врахувати зміну його процесуальної поведінки і надати можливість пройти йому тест на стан сп`яніння. Вони йому відмовили, чим порушили його право на захист. Суд цій обставині не дав правової оцінки.

Постанова суду не може залишатися в силі через допущену в ній істотну суперечність. Суд огрунтував доведеність вини ОСОБА_1 у відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак в мотивувальній частині (стор. 3) послався на його огляд на «наркотичне» сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Івано-Франківського міського суду від 6.03.2023 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький