ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/10415/22

Номер провадження 3/495/121/2023

09 січня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Савицький С.І.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2022 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 02.11.2022 року о 07:30 год. ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «SHINERAY» д/з НОМЕР_1 по вулиці Шкільній, місто Білгород-Дністровський, Одеська область, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та впав, уникаючи зіткнення з автомобілем марки «Daewoo Lanos» д/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2

23.12.2022 року інспектором ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення був складений адміністративний протокол серії ААД №124882.

В судому засіданні ОСОБА_1 надав усні пояснення, відповідно до яких вину свою не визнав та пояснив, що ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos» д/з НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не надала перевагу у русі транспортним засобам, які рухались по головній дорозі, виїхала автомобілем з лівого повороту на головну дорогу в результаті чого він з метою уникнення зіткнення з нею був змушений здійснити екстрені дії гальмування (завалив мотоцикл), в результаті чого отримав тілесні ушкодження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов до наступних висновків.

Диспозицією статті 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до абз.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У п. 1.10 Правил Дорожнього руху України зазначено, що дорожньо-транспортна пригода (ДТП) подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Таким чином, умовою настання відповідальності за ст. 124 КУпАП є "загибель або поранення людей чи пошкодження транспортних засобів", тобто порушення повинно бути настільки істотним, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, а не одного чи загибель або поранення людей.

Згідно з пунктом 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним".

Отже, порушенням в цьому випадку є те, що не була врахована дорожня обстановка, яка визначається як "сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху..." (п. 1.10 ПДР). Крім того, знову йдеться про безпечне керування, визначення якого в ПДР взагалі відсутне.

Аналізуючи вищевказані норми права, суд приходить до висновку, якщо в результаті неуважних дій водія автомобіль, яким він керував не створена небезпека іншим учасникам руху, то про порушення пункту 12.1 ПДР України не йдеться. Крім цього, взагалі із адміністративного матеріалу не вбачається хто є потерпілим по справі, так як інші транспортні засоби або споруди, окрім мотоциклу ОСОБА_1 , пошкоджено не було, тоді як тілесні ушкодження зазнав лише сам ОСОБА_1 , який з метою уникнення зіткнення з автомобілем здійснив екстрену зупинку шляхом завалювання мотоциклу.

Більш того, факт отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 підтверджується висновком перевірки по матеріалам єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події наданий старшим слідчим СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Петренко Т.Д. 08.11.2022 року та довідкою №1241 від 02.11.2022 року, наданою лікарем травматологом, про те, що ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканей, садно правого предпліччя, забою м`яких тканей правого стегна, лівої кістки саме внаслідок ДТП.

Постанова судді, згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Більш того, суд вважає що водій не зобов`язаний доказувати, що він не винен. Цей обов`язок покладений на інспектора.

Таку ж позицію висловив Шостий апеляційний адміністративний суд у справі (№760/28161/19), відповідно до правової позиції якого вказано, що водієві достатньо лише вказати на факт протиправного рішення, дії чи бездіяльності якщо допустимі докази для цього недостатні. Своєю чергою інспектор має довести доказами факт законності свого рішення.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки не доводяться беззаперечними доказами.

У рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Як зазначено в статті 247 Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення ПДР України, які знаходяться у причинному зв`язку з даною пригодою, а обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях та всі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на його користь, тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУПАП.

Керуючись статтями ст.ст.247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі №495/10415/22 про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрити, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Савицький С.І.