Постанова
Іменем України

24 березня 2023 року

смт Краснопілля

Справа № 578/17/23

провадження № 3/578/81/23

Краснопільський районний суд Сумської області у складі головуючого судді КОСАР А. І. в приміщенні суду в смт Краснопілля Сумської області розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області стосовно гр. ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянство: УКРАЇНИ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце роботи: зі слів водій в/ч НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

та установив:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 116630 від 07.12.2022 випливає, що гр. ОСОБА_2 07.12.2022 о 12:39 год. в Сумському районі с. Барилівка поворот на базу відпочинку «Зоряний» керував транспортним засобом ОПЕЛЬ ОМЕГА номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці ДТП та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також - КУпАП/. Свідки події:ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

У призначені судові засідання ОСОБА_5 тричі не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином за допомогою рекомендованого відправлення повістки про виклик до суду на підстави повідомленого його місця проживання, що міститься в матеріалах справи.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Таким чином, враховуючи надану можливість особі, яка притягається до адміністративної відповідальності з`явитися до суду та реалізувати своє право на судовий захист та участь у розгляді справи, у зв`язку із чим судове засідання у справі відкладалося, за відсутності доказів поважних причин неявки у судове засідання, оскільки таких не надано, справа розглядається за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який належним чином повідомлений про розгляд справи судом, що не заборонено вимогами КУпАП.

Відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, не є обов`язковою.
Суддя уважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши надані по справі докази, суд доходить до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII, поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачена ст. 266 КУпАП та детально регламентована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі також - Інструкція).

У відповідності до п.7 вищезгаданої Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (п.10 Інструкції).

Також законодавством передбачено, що у разі незгоди із результатом, встановленим на підстав огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки, за допомогою спеціального приладу, особа направляється на огляд до медичного закладу.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з частиною п`ятою статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З наведеної норми слідує висновок відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, і відмова пройти огляд фактично прирівнюється до визнання своєї провини.
При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій процедури при проведенні огляду та оформленні його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 116630 від 07.12.2022, складеного стосовно ОСОБА_1 , останньому ставиться у провину керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, тобто порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП (а.с.1).

На доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, до суду окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 116630 від 07.12.2022 (а.с.1) надано письмові пояснення від ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , DVD-R диск (а.с.2-4).

Враховуючи позицію Верховного Суду висловлену в постанові від 27 червня 2019 року по справі №560/751/17 (провадження № К/9901/2047/18) письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами. Сторони адміністративного провадження не ініціювали у цій справі допит ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у якості свідків.
Долучений відеозапис не є достатнім, щоб дати оцінку дотриманню процедурі огляду, а тому вказаний доказ не може бути покладений в основу доведення винуватості особи у вчиненому правопорушенні.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів по справі по яким можливо з`ясувати чи дійсно особа відмовилась проходити огляд на стан сп`яніння, чи пропонув їй поліцейський пройти огляд на стан сп`яніння та чи були їй роз`яснені права.

Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог статей 9, 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
За вищевикладених обставин, суд доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази, не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять акту огляду на стан сп`яніння, відсутні будь-які направлення на огляд, тобто поліцейський уповноваженого підрозділу поліції діяв у порушення вимог стст. 266, 268 КУпАП та Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи й у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП та не може вважатись належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Враховуючи зазначені обставини, суд доходить висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_8 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Відтак, у відповідності до статті 62 Конституції України, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне провадження у справі стосовно ОСОБА_8 за частиною першою статті 130 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_8 складу адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.
Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.
Керуючись статтями 40-1, 247, 251,252, 256, 283, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,
Постановив:
Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 116630 від 07.12.2022 стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 536,80 грн віднести на рахунок держави.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/ правомочним розглядати скаргу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя А. І. КОСАР