ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/427/23 Справа № 199/160/22 Суддя у 1-й інстанції - Воробйов В.Л. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю:

- потерпілого ОСОБА_1 та його представника адвоката Андрієнка С.В.

- особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката Бутенка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого водієм у ПАТ «Євростар логістік», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 лютого 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У постанові суду зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення 06.12.2021 року приблизно о 16 годині 30 хвилин водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Мерседес» н.з. НОМЕР_1 в районі будинку №737 по вул. Передовій в умовах недостатньої видимості, у темну пору доби рухався з вимкненим світлом фар і габаритних вогнів, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем «Мітсубісі» н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , чим порушив п. 31.6-б, п.31.4.3 в, п.п.1.5, 1.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, тілесні ушкодження пасажиру автомобіля «Мерседес» ОСОБА_3 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції потерпілим ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Вважає, що рішення суду є однобічним, передчасним, необґрунтованим й таким, що підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції не надав належну оцінку фактичним обставинам цієї справи.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновок експерта №4954-22 від 30.12.2022 року на який послався місцевий суд при прийнятті оскаржуваного рішення, ґрунтується на вихідних даних захисника Бутенка О.О., які не узгоджуються з наявними доказами у справі, оскільки вказані ним координати місця зіткнення не відповідають схемі протоколу огляду місця пригоди від 06.12.2021 року та фото-таблиці доданій до протоколу.

Аргументує тим, що у вихідних даних , зазначених у клопотанні захисника Бутенка О.О. про проведення авто-технічної експертизи у п.6.16 вказане місце зіткнення не відповідає розташуванню автомобілів та характеру механічних ушкоджень, оскільки місце зіткнення розташоване на відстані 3,0 м після початку сліду гальмування і на відстані 5,3 м до правого краю проїзної частини дороги за напрямком руху автомобіля Мерседес. Крім того, якщо перенести координати місця зіткнення на схему ДТП, то чітко видно, що у вказаному захисником місці відсутній будь-який осип скла, бруду, чи частин автомобілів. Разом з цим, за таких обставин автомобіль Мітсубісі було б відкинуто вправо за напрямком руху автомобіля Мерседес й після зіткнення автомобіль Мітсубісі був би позаду автомобіля Мерседес, однак такого не сталося.

При цьому, наголошує, що зазначений захисником у п.6.20 клопотання час, з моменту відновлення руху та до моменту зіткнення автомобілю Мітсубісі та Мерседес 2 секунди, є сумнівним, оскільки не відомо яким чином цей час було встановлено стороною захисту, а також неможливо встановити, яку відстань проїхав до зіткнення автомобільМітсубісі.

До того ж, у п.6.19 клопотання зазначено, що автомобіль Мерседес рухався на відстані 2,8 м до правого краю проїзної частини дороги за напрямком свого руху, що також є досить сумнівним, оскільки гальмовий слід правого заднього колеса автомобіля Мерседес починається на відстані 4,5 м від лівого краю проїзної частини, тобто на 4,7 м від правого краю проїзної частини. Тобто для того, щоб автомобіль Мерседес попав у гальмовий слід йому необхідно зміститись на 1,9 м вліво.

Разом з цим, у п.п.6.17, 6.18 вихідних даних захисник Бутенко О.О. посилався на те, що видимість елементів дороги для водія автомобіля Мерседес більше 100 метрів, що також не відповідає дійсності, оскільки невідомо яким чином було встановлено цю відстань, а також у протоколі огляду місця пригоди від 06.12.2021 відсутній опис величини видимості і не вказано, що видимість не обмежена.

Окрім того, відповідно до п. 6.2 небезпека водія автомобіля Мерседес виникла в момент виїзду автомобіля Мітсубісі на проїзну частину. При цьому, взагалі не встановлено, на якій відстані від автомобіля Мерседес виїхав автомобіль Мітсубісі.

Таким чином, на переконання потерпілого, зазначені вище вихідні дані, які були надані захисником Бутенком О.О. у своєму клопотанні, є сумнівними, необґрунтованими та свідчать лише про його суб`єктивні твердження.

Також апелянт посилається на правову позицію КАС Верховного Суду, викладену у постанові від 27.02.2018 року (справа №813/2451/17), щодо належності та допустимості доказів, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом та тому має оцінюватись у сукупності з усіма матеріалами справи.

Водночас, ОСОБА_1 наголошує на тому, що суд першої інстанції не з`ясував чи відповідають покази свідків та учасників події схемі ДТП, протоколу огляду місця пригоди, а також, не звернув увагу на те, що висновок судової авто-технічної експертизи № 4954-22 від 30.12.22 року не відповідає матеріалам справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_1 та його захисник Андрієнко С.В. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2023 року, постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому вказували на неправильність висновків проведеної під час розгляду справи у суді першої інстанції повторної автотехнічної експертизи, як такої, що основана на хибних похідних даних, наданих стороною захисту. Натомість дали пояснення про те, що на спростування висновків цієї експертизи ними не заявлялось клопотань про призначення судом додаткової чи повторної експертизи, які б враховували саме їхні похідні дані щодо обставин ДТП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та захисник Бутенко О.Л. заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити рішення місцевого суду без змін. Посилалися на те, що висновки проведеної під час судового розгляду повторної автотехнічної експертизи є правильними та об`єктивними, оскільки ґрунтуються, як на їх версії подій, так і на версії потерпілої сторони, а також на наявних у справі похідних даних ДТП.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення у відношенні ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ№052691 від 24.12.2021 року, згідно якого 06 грудня 2021 року о 16-30 годині водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Мерседес» н.з НОМЕР_1 в районі будинку №737 по вул. Передовій в умовах недостатньої видимості, у темну пору доби рухався з вимкненим світлом фар і габаритних вогнів, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем «Мітсубісі» н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . У зв`язку з ДТП транспортні засоби було пошкоджено, а пасажир ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження. Такими діями, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 31.6-б, п. 31.4.3 в, п.п.1.5, 1.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено ознайомлений. Крім того зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія нею отримана (а.с.1);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.12.2021 року та схемою до нього, в якому зазначено перелік видимих пошкоджень транспортних засобів Мерседес та Мітсубісі, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, на схемі зображено ділянку дороги, де відбулася подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього. При цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині вбачається, що зіткнення відбулося на вул. Передовій, по якій водій автомобіля Мередес, д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 рухався без вімкненого ближнього світла фар, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Мітсубісі н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 який здійснював розворот (а.с.4-10);

- фотографії до протоколу огляду місця події із зображенням транспортних засобів Мерседес, н.з. НОМЕР_1 і Мітсубісі н.з. НОМЕР_2 , а також отриманими ними механічними пошкодженнями (а.с.11-12);

- письмові пояснення потерпілого ОСОБА_1 , згідно яких 06.12.2021 року він, виїжджаючи від магазину, який розташований на проти будинку №737 по вулиці Передовій, увімкнув лівий поворот та почав здійснювати маневр для того, щоб розвернутись у інший бік, але оскільки було темно та автомобіль Мерседес рухався без увімкненого світла фар, він його не побачив, внаслідок чого трапилось ДТП (а.с.17 );

- письмові пояснення самого ОСОБА_2 , надані ним під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення на місці дорожньо-транспортної пригоди, в яких він вказав, що 06.12.2021 року о 16-20 годині він, керуючи автомобілем «Мерседес», рухався по вул. Передовій зі сторони вул. Гуртової у бік вул. Моторної у м. Дніпро, навпроти ДНЗ зупинився, оскільки у нього відмовило світло, та ввімкнувши аварійне освітлення продовжив рух. В районі будинку №737 по вул. Передовій прямо перед ним пішов на розворот автомобіль «Мітсубісі», внаслідок чого сталося зіткнення (а.с. 16 );

- письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , відповідно до яких 06.12.2021 року близько 16-30 години він перебував за адресою: м.Дніпро, вул. Передова, 737 та бачив, як автомобіль «Мерседес» рухався на великій швидкості у бік вул. Моторної з вимкненими габаритними вогнями та світлом ближніх фар, лише з ввімкненими аварійними вогнями. Автомобіль «Мітсубісі» стояв уздовж вул. Передової біля крамниці та ввімкнувши лівий сигнал повороту почав виконувати маневр розвороту, але оскільки автомобіль «Мерседес» рухався на великій швидкості та без ввімкненого ближнього світла фар, водій автомобіля «Мітсубісі» його не побачив і між ними відбулось зіткнення. Також зазначає, що перед зіткненням водій автомобіля «Мерседес» почав різко гальмувати, але не врахував швидкість та вдарив автомобіль «Мітсубісі» у лівий бік водійських дверцят та у переднє ліве крило (а.с. 55);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , який зазначив що 06.12.2021 року близько о 16 год. 20 хв. він припаркував власний автомобіль біля продуктового магазину на вул. Передовій, 737 у м. Дніпрі та вийшов з автомобіля. Підходячи до дверей магазину він побачив як по вул. Передової, на відстані від нього що приблизно дорівнює 50 - 40 метрів, в напрямку вул. Моторної рухався легковий автомобіль червоного кольору марки «Мерседес» із ввімкненими габаритами аварійної сигналізації. При цьому ліхтарі ближнього світла з незрозумілих причин не світились. Швидкість вказаного автомобіля була в межах дозволеної швидкості. В той час, коли вказаний автомобіль проїжджав в`їзд на розташовану через дорогу від нього автозаправну станцію і наблизився до розташованих праворуч від нього кіосків, з узбіччя біля вказаних кіосків несподівано виїхав автомобіль, сірого кольору, який до цього стояв на узбіччі із ввімкненими фарами ближнього світла і по відношенню до автодороги був розташований передньою лівою (водійською) частиною. Через виїзд з узбіччя з ознаками прискорення автомобіля сірого кольору, інший автомобіль марки «Мерседес» червоного кольору, який рухався по вул. Передовій у вказаному напрямку, здійснив екстрене гальмування але зупинитись без зіткнення з автомобілем сірого кольору не зміг, внаслідок чого відбулось зіткнення між вказаними автомобілями. При цьому автомобіль сірого кольору не гальмував взагалі, через що вказані автомобілі внаслідок зіткнення зупинились на іншому боці автодороги біля будівлі кафе «НЕПТУН», який розташований через дорогу від автозаправної станції та вказаних мною кіосків. Крім того, зазначив, що автодорога по вул. Передовій, де відбулось зіткнення, в обох напрямках добре освітлена вуличними ліхтарями. Крім таких ліхтарів, вказана ділянка освітлюється яскравим світлом від зупинки громадського транспорту, яку автомобіль «Мерседес» проїжджав до моменту зіткнення, вивісками від кіосків, магазину, аптеки, освітлювальної споруди із позначенням марок та ціни на пальне автозаправної станції. При такому освітленні відстань, з якої можна побачити автомобіль, що рухається із вимкненим світлом в темний час доби, складає 100 - 150 (сто - сто п`ятдесят) метрів в обох напрямках. Дорога на вказану відстань в обох напрямках є прямою, що полегшує її оглядовість. (а.с. 79 );

- письмовими поясненнями свідка потерпілої ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 06.12.2021 вона та її чоловік рухалися на автомобілі Мерседес по вул. Передовій та для неї, як пасажира, були видимі всі припарковані автомобілі, адже дорога достатньо була освітлена. В той час, коли вони проїжджали розташовану праворуч від дороги заправну станцію, в районі будинку № 737, перед їх автомобілем, в безпосередній близькості, швидко виїхав автомобіль «Мітсубісі», після чого ОСОБА_2 негайно загальмував, але уникнути ДТП не вдалось через досить малу відстань. Крім того, автомобіль «Мітсубісі» під час руху їх автомобіля, стояв із ввімкненими фарами ближнього світла у напрямку виїзду на вул. Передову і вони бачили, що вказаний автомобіль стоїть, але несподівано для них, саме у той час коли вони доїжджали до місця зіткнення, автомобіль «Мітсубісі» несподівано почав рух та виїхав на дорогу і під час зіткнення водій автомобіля «Мітсубісі» не гальмував взагалі, через що їх автомобілі винесло на частину зустрічного руху (а.с.66);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 , з яких вбачається, що 06.12.2021 року близько 16-20 він перебував у якості пасажира у автомобілі під керуванням водія ОСОБА_1 та вони зупинились біля кіоску по вул. Передовій. Їх автомобіль стояв паралельно до проїзної частини дороги. На вулиці було темно, працювало міське освітлення, але не усі ліхтарі світили, тому місцями було дуже темно, йшов дощ, що погіршувало видимість проїзної частини. Через деякий час, ОСОБА_1 почав виконувати лівий розворот з невеликою швидкістю і коли передня частина їх автомобіля вже перетнула середину проїзної частини вул. Передової, несподівано стався сильний удар у ліву передню бокову частину їх автомобіля. Удар був у ліві передні двері, ближче до лівої передньої стійки. Внаслідок цього удару передню частину їх автомобіля трохи відкинуло вправо. Потім виявилось, що з їх автомобілем скоїв зіткнення автомобіль «Мерседес» темного кольору. Вказує, що він відчув подвійний сильний удар, при цьому автомобіль «Мерседес» як згодом виявилось рухався без ввімкненого ближнього світла фар. При цьому на уточнюючі питання свідок ОСОБА_6 зазначив, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Мазда». Вказує, що з моменту початку виконання маневру розвороту та до моменту зіткнення пройшло не менше 8-10 секунд, а сам удар стався на зустрічній для автомобіля «Мерседес» смузі руху. Під час зіткнення їх автомобіль перебував під кутом приблизно 60 градусів, а після зіткнення їх автомобілі залишились на місці зіткнення. (а.с. 71 );

Натомість, з висновку експерта за результатами повторної судової автотехнічної експертизи № 4954-22 від 30.12.2022 року вбачається, що судовим експертом Дем`яненко В.В. було встановлено, що за вихідними даними ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та письмовими запереченнями адвоката Андрієнка С.В., в діях водія автомобіля «Mitsubishi» ( ОСОБА_1 ) вбачається невідповідність технічним вимогам п.10.1, 10.2 ПДР України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з технічним характером ДТП. Разом з цим, за вихідними даними клопотання адвоката Бутенка О.О. та поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 встановлено, що водій автомобіля «Merсedes-Benz» ( ОСОБА_2 )не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «Mitsubishi». Крім того, при зафіксованому механізмі пригоди, дії водія ОСОБА_2 не суперечили вимогам п.п.31.6-б, 31.4.3 в, 1.5, 1.3 ПДР, однак не відповідали вимогам п.19.1 (а) та п. 31.6 (б) ПДР, що з технічної точки зору, не перебувало у причинному зв`язку із настанням події даної ДТП.(а.с. 132-144).

Отже, всупереч твердженням апелянта, експертом були досліджені обидві версії подій ДТП, як сторони захисту, так і потерпілої сторони, та в обох випадках експерт встановив, що саме потерпілий ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.10.1, 10.2 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку технічним характером ДТП зіткненням з автомобілем «Merсedes-Benz», під керуванням ОСОБА_2 .

При цьому, твердження потерпілого ОСОБА_1 про надання стороною захисту для проведення експертизи похідних даних дорожньої пригоди, які суперечать наявним у справі доказам, є неспроможними та не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки судовому експерту для проведення експертизи було надано копії усіх матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП. Водночас потерпілим ОСОБА_1 та його представником не було надано апеляційному суду доказів на спростування висновку експерта, а тому вищезазначений висновок є належним та допустимим доказом по даній справі у розумінні ст.251 КУпАП.

Разом з цим, на переконання апеляційного суду, є некоректним посилання апелянта на правову позицію КАС Верховного Суду, викладену у постанові від 27.02.2018 року (справа №813/2451/17), щодо належності та допустимості протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ці висновки стосуються правовідносин, що регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, а отже є відмінними від правовідносин, які існують у нашій справі та які регулюються нормами КУпАП, зокрема, статтею 251 цього Кодексу.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.31. (б) ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Згідно вимогам п.31.4.3 (в) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Зовнішні світлові прилади - не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про відсутність у діях особи ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме факту порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а ті докази, які бути надані суду, не можуть бути допустимими, тому, що отримані із порушенням законодавства. Наведені обставини згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, що було зазначено в оскаржуваній постанові суду та що, у свою чергу, спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 .

Суд апеляційної інстанції виходить з того, що презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_8 частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Враховуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції про недоведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП є законним, оскільки ґрунтується на доказах, які були надані та перевірені судом у їх сукупності.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2023 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськавід 10 лютого 2023 року, якою на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО