ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/7333/22 Головуючий в 1 інст. Савеленко О.А.
Провадження № 33/807/247/23 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 15.11.2022 о 17 годині 45 хвилин в м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Чарівна, 155а, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Audi 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, що зафіксовано на камеру 471699. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував його пояснень, а саме, що він хворіє та на його утриманні перебувають неповнолітні діти (2022 р.н, 2020 р.н., 2019 р.н.). Суд першої інстанції не допитав свідків в справі, що тим самим здійснив формальний розгляд.

Щодо розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 без його участі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Апелянт ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду поданої ним апеляційної скарги. Будь-яких клопотань або заяв про неможливість прибути в судове засідання апелянт не надав.

Суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи.

Велика палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є абсолютним.

Таким чином, апеляційний суд вважає за можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Щодо розгляду апеляційної скарги по суті, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Постановою районного суду від 13 січня 2023 року до адміністративної відповідальності притягнуто ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Вказане обвинувачення підтверджується сукупністю доказів в справі, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №063769 (а.с.1), яким ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він 15.11.2022 о 17 годині 45 хвилин в м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. Чарівна, 155а, керував автомобілем Audi 80, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, що зафіксовано на камеру 471699. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом працівника поліції А. Хіценка (а.с.3) про те, що під час відпрацювання мобільного блокпосту о 17 годині 45 хвилин зупинено транспортний засіб НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Від огляду водій відмовився. На місце події викликано АП402 для складання матеріалів про адміністративне правопорушення; направлення водія транспортного засобу (а.с.4), яким встановлено, що ОСОБА_1 під час події мав виражені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, порушення координації рухів. Від огляду водій відмовився; відеозаписом місця події.

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації стороною захисту наданих їй прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 в рушенні вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду і вважає, що матеріли в справі не містять інформації про обставини, які підлягають перевірці в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскільки вони підтверджують інкриміновані обставини.

Суд відхиляє апеляційні доводи апелянта, оскільки вони є безпідставними.

Зокрема, доводи з приводу того, що суд під час, призначаючи адміністративне стягнення, повинен був врахувати те, що ОСОБА_1 хворіє та на його утриманні перебувають діти.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Суд вважає, що наявність у ОСОБА_1 проблем із здоров`ям, перебуванням на утриманні дітей та враховуючи безальтернативність санкції не може бути підставою для звільнення його від адміністративного стягнення або скасування судового рішення, оскільки такі обставини лише характеризують особу порушники.

Суд наголошує, що згідно ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, суд вважає наведені обставини ОСОБА_1 в апеляційні скарзі можуть бути в разі їх підтвердження підставами для надання йому розстрочки сплати суми штрафу за скоєння адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/7333/22