П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06 січня 2023 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, який надійшов з ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.184 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м.Дніпропетровськ, громадянки України, не працює, зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 ,

якій, згідно ст.268 КУпАП, роз`яснені її права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 404488 від 13.10.2022, 13.10.2022 р. встановлено, що гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України, обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилась в тому, що в будинку де проживає дитина, а саме АДРЕСА_1 , порушено санітарно-гігієнічні норми, дитина не забезпечена чистим одягом, постільною білизною, достатнім запасом продуктів харчування, що може призвести до негативних наслідків.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 13.10.2022 р. до неї додому дійсно приходили представники органу опіки та співробітник поліції з перевіркою побутових умов. В квартирі був порядок, продуктів харчування було в достатній кількості, будь-яких претензій до неї не висувалося.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення, тобто фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким і визначаються межі судового розгляду по справі, а збирання доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення та вини особи у його вчиненні, покладається на особу , яка уповноважена на складання відповідного протоколу і підлягають оцінці судом при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Однак, адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають аналогічний склад, а їх відмежування один від одного проводиться за ступенем суспільної небезпеки, тому з урахуванням принципу верховенства права, презумпція невинуватості діє у всіх випадках звинувачення людини (суб`єкта приватного права) державою, в тому числі, і в разі притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р.)

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі ухилення батьків від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням їхнього належного виховання, навчання та створення необхідних умов життя.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не забезпечила належних санітарно-гігієнічних норм у будинку, де проживає її малолітня дитина, а також не забезпечила її чистим одягом, постільною білизною, достатнім запасом продуктів харчування.

Разом з тим, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у протоколі обставин та винної поведінки вини ОСОБА_1 посадовою особою до матеріалів справи не долучено.

Так, згідно з актом обстеження умов проживання родини ОСОБА_1 № 94 від 13.10.2022 (а.с.2) спеціалістом ССД ДСГП Буйновою Т., фахівцем із соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області Брусовою О. та представником ювенальної превенції (м.Вільногірськ) Охріменко О., було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 та встановлено, що на час огляду дитина забезпечена найнеобхіднішим одягом та взуттям, продуктів харчування у сім`ї було на кілька днів. Результат відвідування: для проживання, виховання та розвитку м/л ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , створено умови.

Таким чином, будь-яких порушень вимог ст.150 СК України з боку ОСОБА_1 з даного акту не вбачається.

Також, до матеріалів справи долучено фототаблицю відвідування 13.10.2022 гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 » (а.с.4), однак даний документ суддя не приймає у якості допустимого доказу по справі оскільки будь-яких даних про те ким саме здійснювалася ця фотофіксація, вказана фототаблиця не містить.

До того ж, в протоколі повністю не вказано місце скоєння правопорушення (область, район), що є обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу адміністративної сторони правопорушення.

Таким чином, зазначені у протоколі обставини фактично базуються лише на припущеннях посадової особи, яка склала протокол, оскільки достатніх та допустимих доказів на підтвердження винної поведінки ОСОБА_1 не надано, а відтак винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП поза розумним сумнівом не доведена, а відтак, в межах складеного протоколу, склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.184 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись п.1 ст.247, ст.184, ст.284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова