Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9295/22 Головуючий у 1-й інст. Аксьонов В. Є.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Радченко С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Радченко С.В., за участі: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - адвоката Лінкевича Ярослава Броніславовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Лінкевича Ярослава Броніславовича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 03 лютого 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 10 грудня 2022 року, в 00 год. 51 хв. в м. Житомирі, по вул. Жуйка, поблизу будинку №24, керував транспортним засобом Renault Megane, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, неприродна блідість обличчя, розширені зіниці очей котрі не реагували на світло, поведінка, що не відповідала обстановці. Від проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Лінкевич Я.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність через неповне та не об`єктивне дослідження обставин справи. Зокрема, посилається на те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, зупинка його була незаконною, він не був відсторонений від керування автомобілем, тощо.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так з протоколу по адміністративне правопорушення від 10.12.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 10 грудня 2022 року, в 00 год. 51 хв. в м. Житомирі, по вул. Жуйка, поблизу будинку №24, керував транспортним засобом Renault Megane, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, неприродна блідість обличчя, розширені зіниці очей котрі не реагували на світло, поведінка, що не відповідала обстановці. Від проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1). Вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився зі змістом протоколу без зауважень, надав відповідні пояснення.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився; наявним в матеріалах справи відеозаписом обставин події з нагрудної камери поліцейського.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду в цілому дав належну оцінку всім доказам у справі та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що суд неповно та не об`єктивно дослідив матеріали справи, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на чітку та неодноразову пропозицію уповноваженої особи пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, беззаперечно відмовився. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 за якими ознаками виникла підозра про находження його в стані наркотичного сп`яніння. Зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про національну поліцію», вбачається, що його було зупинено на блок-пості під час дії комендантської години, про що було повідомлено водію. Йому були роз`яснені права та обов`язки, він без заперечень ознайомився зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та надав відповідні пояснення. ОСОБА_1 повідомлено про те, що він відстороняється від керування транспортним засобом. Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обгрунтовані висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу та який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано. Доводи стосовно суворості призначеного адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами також не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, оскільки санкція статті 130 ч.1 КУпАП є безальтернативною та закон в даному випадку не передбачає процесуальної можливості пом`якшити призначене адміністративне стягнення.

Не можуть бути взяті до уваги доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння у КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, під час якого у нього не було виявлено ознак сп`яніння, про що вказано у висновку №2250 від 11.12.2022 року (а.с.25), оскільки цей огляд був проведений з порушенням визначеного порядку, передбаченого ч.4 ст.266 КУпАП та п.17 Розділу ІІІ Інструкції, де зазначено, що огляд на стан сп`яніння, складання висновку за результатами огляду та повідомлення його змісту оглянутій особі, проводиться в присутності поліцейського, який доставив цю особу для огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Крім того, вказаний висновок не є доказом відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 складено у зв`язку з відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто за порушення ним п. 2.5 Правил, а не за вчинення адміністративного правопорушення, яке полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Лінкевича Ярослава Броніславовича, подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 03 лютого 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко