Справа №333/1470/23
Провадження №3/333/1083/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 березня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Вірменії, тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка не має право керування транспортними засобами, 10.02.2023 року, приблизно о 16 год. 20 хв., у м. Запоріжжя по вул. Балка Поповка, буд.80 керував транспортним засобом «Nissan Almera», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху України. Вказані дії ОСОБА_1 скоїв повторно протягом року (20.09.2022 року) після притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, визнав повністю та повідомив, що у нього відсутнє посвідчення водія, так як воно ніколи йому не видавалося. У вересні 2022 року відносно нього вже складалася постанова за ч.2 ст.126 КУпАП. 10.02.2023 року, приблизно о 16-00 год., він дійсно керував транспортним засобом «Nissan Almera», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 хоча знав, що це є порушенням ПДР України. Біля одного з будинків по вул. Балка Поповка у м. Запоріжжі його зупинили працівники поліції, після цього склали відповідний протокол. У скоєному щиро розкаюється.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , дослідивши матеріали вказаної справи, суддя дійшов до такого.

Пунктом п.2.1.а Правил Дорожнього руху України, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на думку судді, підтверджується наступними, дослідженими у судовому засіданні доказами:

- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №390530 від 10.02.2023 року, згідно яких встановлено час, дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- даними відеозапису «ААД №390530» з нагрудної камери поліцейського, переглянутого в судовому засіданні, з яких вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє працівнику поліції, що він не отримував посвідчення водія на керування транспортними засобами;

- даними довідки з УПП в Запорізькій області, згідно яких ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія;

- даними постанови серії НОМЕР_2 від 20.09.2022 року, згідно якої 20.09.2022 року довідки УПП в Запорізькій області, згідно якої 26.11.2022 року ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони не суперечать один одному, а навпаки доповнюють та підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.1.а Правил дорожнього руху України. Порушень з боку патрульних поліцейських по оформленню адміністративних матеріалів відносно останнього, суддя не вбачає.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

В даному випадку суддя дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази: дані протоколу про адміністративне правопорушення та на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції не суперечать, а навпаки доповнюють один одного і є переконливими, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.1.а Правил дорожнього руху України, а саме: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має право керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року після вчинення порушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є щире розкаяння, а обставин, що обтяжують відповідальність останнього, суддя не вбачає.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

При накладенні адміністративного стягнення суддя також враховує положення п.28 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, згідно яких позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове КУпАП не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до довідки УПП в Запорізькій області ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія транспортних засобів. Тому, на думку судді, до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.5 ст.126 КУпАП України, без позбавлення права керувати транспортними засобами, а саме: штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При винесенні такого стягнення як безоплатне вилучення транспортного засобу, суддя враховує, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить іншій особі, а саме: ОСОБА_2 .

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір»суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КупАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень (отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод