Справа № 159/1084/23
Провадження № 3/159/540/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працевлаштованого,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

ОСОБА_1 , стосовно якого 22.02.2023 винесено терміновий заборонний припис серії АА №166675 терміном на 10 діб про зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи ОСОБА_2 АДРЕСА_2 , заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, не виконав даний ТЗП, а саме 23.02.2023 о 05:55 годині порушив його умови, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 Кодексу.

Належним чином повідомлений ОСОБА_1 в судове засідання 16.03.2023 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив.

Одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №369082 від 23.02.2023, такий протокол складено у присутності ОСОБА_1 , а відтак останньому відомо про наявність в провадженні суду справи про адміністративне правопорушення відносно нього.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 Кодексу, не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних у матеріалах доказів.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшла таких висновків.

Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі наданих пояснень, показів свідків та поданих доказів.

Так, відповідно до частини першої статі 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення вчинення домашнього насильства, передбачена адміністративна відповідальність за вчинення насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, 22.02.2023 відносно ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №166675 від 22.02.2023, згідно з яким останній зобов`язаний залишити місце проживання постраждалої особи ОСОБА_2 АДРЕСА_2 , останньому заборонено входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою; ТЗП винесений строком на 10 діб з 20:00 години 22.02.2023 по 20:00 годину 04.03.2023.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №369082 від 23.02.2023 ОСОБА_1 ставиться у провину невиконання 23.02.22023 о 05:55 годині ЗТП від 22.02.2023.

Вина правопорушника у вчиненні даного правопорушення повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №369082 від 23.02.2023, заявою ОСОБА_2 та її поясненнями від 23.02.2023, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

Оцінивши докази та матеріали, надавши правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягає у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Визначаючи вид стягнення для ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, враховую його майновий стан (не працевлаштований) , обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що відносно останнього необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн, які підлягають стягненню на користь держави.

Керуючись статтями 33, 36, 40-1, 173-2, 221, 268, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн (сто сімдесят грн).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп. (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набираєз аконної сили післязакінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської областіЮ. Ф. Волкова