П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

23 лютого 2023 року

Суддя Подільського районного суду м. Києва Бузунко О.А., розглянувши матеріали, що надійшли від ЦМП ДПС по роботі з ВПП, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , працюючу головним бухгалтером ТОВ «Сіейчес Україна», РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП

у присутності адвоката Кривомаз Ю.В.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинила правопорушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, п. 5 Розділу V Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28 січня 2016 року №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №15/28289, завищено податковий кредит по декларації з податку на додану вартість за березень 2022 року у суму 828 930 грн, завищено від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумую податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації) 828 930 грн, що призвело до: завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на розрахунковий рахунок на 650 779 грн; завищення суми від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 178 151 грн. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в засідання не з`явилася, однак її захисник надала письмові пояснення, з яких вбачається, що ОСОБА_1 свою вину не визнає.

Згідно з ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У відповідності до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

На підставі ст. 280 КУпАП судом було встановлено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме факт вчинення адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступних висновків.

Протокол про адміністративне правопорушення містить лише посилання на витяг з Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Сіейчейс Україна» від 18 листопада 2022 року № 1231/Ж5/31-00-04-02-01/35704808.

Будь-які інші докази, окрім витягу з Акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, до справи не додані.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі №П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів, і, самі по собі, не породжують правових наслідків для платника податків.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ТОВ «Сіейчес Україна» звернувся до Київського окружного адміністративного суду про скасування податкового повідомлення-рішення, ухвалою від 06 лютого 2023 року у справі №320/2394/23 відкрито провадження.

Зважаючи на те, що процедура оскарження податкових-повідомлень триває, тобто, акт перевірки від 18 листопада 2022 року року в частині висновків, які стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, в розумінні положень ст.56 ПК України, є неузгодженими, тому такий документ також не може вважатися доказом вини ОСОБА_1 в порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Оскільки на даний час триває оскарження податкового повідомлення-рішення, яке є однією із підстав складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні переконливі докази того, що ОСОБА_1 вчинила дії, передбачені ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, в зв`язку недостатністю доказів того, що ОСОБА_1 вчинила інкриміноване їй правопорушення, а відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, суд дійшов висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя Олена БУЗУНКО