Провадження №3/389/105/23
Постанова

іменем України

30 січня 2023 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Савельєва Оксана Валентинівна, розглянувши в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області, матеріали, що надійшли від Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, начальника зберігання заступника командира військової частини НОМЕР_1 , місце реєстрації: військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП,

встановив:

Начальник зберігання-заступник командира військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 , всупереч інтересам служби, в умовах особливого періоду, умисно не вжив заходів щодо припинення кримінального правопорушення, передбаченого ст..413 КК України, а саме факт втрати військовою частиною НОМЕР_1 віреної для службового користування зброї: 5,45 мм кулемет РПК-74 ІІ категорії №АЕ2242, 1982 року випуску та 4 магазинів до нього, чим порушив вимоги ст.ст.6, 11, 12, 16, 28, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-16 КУпАП. За даним фактом стосовно ОСОБА_1 складено протокол про військове адміністративне правопорушення від 26.01.2023. З вказаним протоколом останній ознайомлений, його права йому роз`яснені.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до протоколу долучено його заяву, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі.

З огляду на те, що ОСОБА_1 достовірно знаючи те, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-16 КУпАП буде розглядатись в Знам`янському міськрайонному суді Кіровоградської області, однак в судове засідання не з`явився, а тому вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, оскільки його явка для розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.176-12 КУпАП в розумінні ст.268 КУпАП є не обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Визначення особливого періоду надано в ст.1 Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про оборону України».

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про оборону України» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, відповідно до ч.2 ст.102, п.п.1, 17, 20 ч.1 ст.106, ст.112 Конституції України та ст.ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII, на території України оголошено про проведення загальної мобілізації.

Таким чином, з моменту прийняття Президентом України Указу від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» в Україні настав особливий період і Збройні Сили України переведені на функціонування в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань. Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Згідно зі ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на військовослужбовців покладений обов`язок свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Положеннями статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Вимогами статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно зі статтею 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Відповідно до статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир (начальник) зокрема зобов`язаний негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене підлеглим військовослужбовцем.

Так, ч.2 ст.172-16 КУпАП передбачає відповідальність за умисне невжиття заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, або ненаправлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинене в умовах особливого періоду.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності також підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення 26.01.2023; посвідченням офіцера серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_1 ; витягом з наказу від 18.06.2021 №211; протоколами допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; листом від 12.01.2023 №119; актом інвентаризації від 24.12.2022; довідкою про вартісну оцінку від 29.12.2022 №2809; листом від 24.12.2022 №2756.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в сумі 536 грн. 80 коп.

Згідно з ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення. За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.40-1, ч.3 ст.172-16, 221, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./тг м.Знам`ян/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37918230; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0011557; код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Реквізити для зарахування судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва

Постанова судді набрала законної сили « _____» ________________ 20___ року.

Строк пред`явлення до примусового виконання до « _____» _______________ 20___ року.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва