ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 рокусмт ПетровеСправа № 941/1004/22
Провадження № 3/941/6/23

Суддя Петрівського районного суду Кіровоградської області Шаєнко Ю. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Петрове Петрівського району Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Петрівського районного суду Кіровоградської області надійшли матеріали від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, мотивуючи тим, що 14 жовтня 2022 року о 21 годині 33 хвилини в смт.Петрове Олександрійського району Кіровоградської області по вулиці Центральна водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda 636, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, про що був складений інспектором поліції протокол про адміністративне правопорушення. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «ALCOTEST ДРАГЕР 6810».

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Турбаєвський Ю.В. не з`явилися, письмовою заявою просили суд справу слухати без їх участі, свою вину у вчиненому правопорушенні ОСОБА_1 не визнав. Захисник ОСОБА_2 підтримав доводи ОСОБА_1 , надавши суду письмове заперечення на матеріали адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , в якому суду пояснив, що за змістом ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Наявними у справі доказами не підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Суду в клопотанні пояснив, що 14 жовтня 2022 року поліцейським РПП СПД №1(смт.Петрове) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенаном поліції Бурлаком Іваном Олександровичем відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №241643 за порушення вимог пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, згідно протоколу, за керування автомобілем Mazda 636, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 14 жовтня 2022 року о 21 годині 33 хвилини в смт.Петрове Олександрійського району Кіровоградської області по вулиці Центральна в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «ALCOTEST ДРАГЕР 6810», тест №4140 о 22.38, результат 0,51% (проміле).

Згідно частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Диспозицією частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.Отже, об`єктивна сторона даного правопорушення включає в себе три складові: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; передачі керування; відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, ключовою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частино першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є те, що правопорушник має керувати транспортним засобом та перебувати в стані сп`яніння. При цьому, відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водїїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (пункт 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»). Крім того, в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу». Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останьою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме те, що водій ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху, в тому числі і на відео-файлах №0000000__0006 та №0000000__0007, долучених до матеріалів справи, де помітно, що транспортний засіб, а саме автомобіль MAZDA 636, державний номер НОМЕР_2 , перебуває у нерухомому стані. При цьому, визнання особою перебування в стані алкогольного сп`яніння не є підтвердженням та визнанням особою вини у порушенні Правил дорожнього руху та не може бути достатнім доказом, що знаходить своє пітвердження у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року по справі №177/525/17.

Відповідно до частин другої, третьої статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до частини п`ятої статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно Розділу II Порядку застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції (далі - відповідальна особа), на яку покладається відповідальність за:

1)зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів; 2)зберігання, видачу та приймання карт пам`яті; 3)зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах; 4)облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів; 5)належне ведення відповідної документації. Портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Відповідно до пункту 3 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» у цій Інструкції терміни вживаються у таких значеннях:

-відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення

відеоінформацїї;

-карта пам`яті або флеш-карта - компактний електронний носій інформації,

що використовується для зберігання цифрової інформації.

Згідно частини першої статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до Розділу II «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються, зокрема, матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до графи протоколу про адміністративне правопорушення серії ДІІР18 №241643 від 14.10.2022 року «до протоколу додаються:», вказано, що до протоколу додається «відеозапис з нагрудної бодікамери 101480940», що не є видом компактного електронного носія інформації, що використовується для зберігання цифрової інформації в розумінні «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026. Долучені до матеріалів справи копії сторінок з Журналу про отримання поліцейськими нагрудних відеореєстраторів та Журналу про видачу відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, не є належними та допустимими доказами у справі та піддаються сумніву, оскільки відповідні сторінки не мають чіткого посилання, що їх копії відповідають Журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції в розумінні «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису», а також не завірені відповідальною особою з числа працівників органу, підрозділу поліції, на яку покладається відповідальність за зберігання, видачу та приймання портативних відео реєстраторів та зберігання, видачу та приймання карт пам`яті, згідно Порядку застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису». Також, при вивченні змісту копій вищевказаних сторінок, виявлено відсутність часу одержання та здавання обладнання поліцейським портативного відеореєстратора.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці. Але, працівником поліції не було доведено інформацію до водія, про технічний засіб (вид, інвентарний чи номенклатурний номер, інше), яким здійснюється відеофіксування правопорушення 14.10.2022 року, що унеможливлює ідентифікувати саме той технічний засіб, на який було здійснено запис під час зупинки транспортного засобу. Вищевикладене підтверджується відеофайлом №0000000_ _0006, на якому відсутні посилання працівника поліції на той технічний засіб, на який було здійснено запис під час «начебто» зупинки водія ОСОБА_1 , а було лише вказано посилання на положення статті 40 Закону України «Про національну поліцію». Тому, на думку захисника, додані до справи №941/1004/22 відеоматеріали не є належними та допустимими доказами у справі та піддаються сумніву.

Також, захисник наголошує на підставі зупинки, якщо вона звісно мала місце, транспортного засобу. Так, на відеозаписі чути, що поліцейський РПП СПД №1(смт.Петрове) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старший сержант поліції ОСОБА_3 наголошує, що у зв`язку з воєнним станом всі транспортні засоби підлягають перевірці, без посилання на відповідний нормативно-правовий акт. Однак, згідно частини третьої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1)якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2)якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3)якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо- транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4)якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5)якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6)якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7)якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8)якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9)порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10)якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту; 11)якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Як встановлено матеріалами справи, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення, таких положень Правил дорожнього руху, які б мали місце відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», а тому не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його було б слід зупиняти, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати. Вищезазначене знаходить своє підтвердження у Постанові Верховного суду від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. У свою чергу, у графі протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №241643 від 14.10.2022 року «до протоколу додаються:» вказано: «відеозапис з нагрудної бодікамери 101480940, чек огляду на визначення стану сп`яніння №4140, акт огляду, копії документів», без посилання на ідентифікуючи ознаки кожного доказу. При цьому, згідно внутрішнього опису документів справи, до матеріалів справи додано акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка приладу «ALCOTEST ДРАГЕР 6810» про тестування на алкоголь ОСОБА_1 , також без посилання на ідентифікуючи ознаки кожного доказу такі, як дата, час та інше.

Відповідно до пукнту 10 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Тому, чек роздруківка з «DRAGER ALCOTEST 6810 прилад №ARBL-0885» Тест №4140 від 14.10.2022 року та Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому відсутнє посилання на назву спеціального технічного засобу, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки (Газоаналізатор ALCOTEST 6810 прилад №ARBL-0885) та без посилання на вказані матеріали, як доказу по справі №941/1004/22, саме згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №241643 від 14.10.2022 року, піддаються сумніву та не є належними та допустимими доказами у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи вищевикладене, просив провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу в його діях вказаного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, матеріали відеозапису, що був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, клопотання захисника Турбаєвського Ю.В. на матеріали адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі, вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав.

14 жовтня 2022 року поліцейським РПП СПД №1(смт.Петрове) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенаном поліції Бурлаком Іваном Олександровичем відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №241643 за порушення вимог пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, згідно протоколу, за керування автомобілем Mazda 636, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 14 жовтня 2022 року о 21 годині 33 хвилини в смт.Петрове Олександрійського району Кіровоградської області по вулиці Центральна в стані алкогольного сп`яніння.Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «ALCOTEST ДРАГЕР 6810», тест №4140 о 22.38, результат 0,51% (проміле).

Згідно частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Диспозицією частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.Отже, об`єктивна сторона даного правопорушення включає в себе три складові: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; передачі керування; відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, ключовою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частино першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є те, що правопорушник має керувати транспортним засобом та перебувати в стані сп`яніння. При цьому, відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водїїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (пункт 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»). Крім того, в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу». Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останьою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху, в тому числі і на відео-файлах №0000000__0006 та №0000000__0007, долучених до матеріалів справи, де помітно, що транспортний засіб, а саме автомобіль MAZDA 636, державний номер НОМЕР_2 , перебуває у нерухомому стані. При цьому, визнання особою перебування в стані алкогольного сп`яніння не є підтвердженням та визнанням особою вини у порушенні Правил дорожнього руху та не може бути достатнім доказом, що знаходить своє пітвердження у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року по справі №177/525/17.

Відповідно до частин другої, третьої статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до частини п`ятої статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно Розділу II Порядку застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції (далі - відповідальна особа), на яку покладається відповідальність за:

1)зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів; 2)зберігання, видачу та приймання карт пам`яті; 3)зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах; 4)облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів; 5)належне ведення відповідної документації. Портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Відповідно до пункту 3 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» у цій Інструкції терміни вживаються у таких значеннях:

-відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення

відеоінформацїї;

-карта пам`яті або флеш-карта - компактний електронний носій інформації,

що використовується для зберігання цифрової інформації.

Згідно частини першої статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до Розділу II «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються, зокрема, матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до графи протоколу про адміністративне правопорушення серії ДІІР18 №241643 від 14.10.2022 року «до протоколу додаються:», вказано, що до протоколу додається «відеозапис з нагрудної бодікамери 101480940», що не є видом компактного електронного носія інформації, що використовується для зберігання цифрової інформації в розумінні «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026. Долучені до матеріалів справи копії сторінок з Журналу про отримання поліцейськими нагрудних відеореєстраторів та Журналу про видачу відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, не є належними та допустимими доказами у справі та піддаються сумніву, оскільки відповідні сторінки не мають чіткого посилання, що їх копії відповідають Журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції в розумінні «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису», а також не завірені відповідальною особою з числа працівників органу, підрозділу поліції, на яку покладається відповідальність за зберігання, видачу та приймання портативних відео реєстраторів та зберігання, видачу та приймання карт пам`яті, згідно Порядку застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису». Також, при вивченні змісту копій вищевказаних сторінок, виявлено відсутність часу одержання та здавання обладнання поліцейським портативного відеореєстратора.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці. Але, працівником поліції не було доведено інформацію до водія, про технічний засіб (вид, інвентарний чи номенклатурний номер, інше), яким здійснюється відеофіксування правопорушення 14.10.2022 року, що унеможливлює ідентифікувати саме той технічний засіб, на який було здійснено запис під час зупинки транспортного засобу. Вищевикладене підтверджується відеофайлом №0000000_ _0006, на якому відсутні посилання працівника поліції на той технічний засіб, на який було здійснено запис під час «начебто» зупинки водія ОСОБА_1 , а було лише вказано посилання на положення статті 40 Закону України «Про національну поліцію». Тому, додані до справи №941/1004/22 відеоматеріали не є належними та допустимими доказами у справі та піддаються сумніву.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. У свою чергу, у графі протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №241643 від 14.10.2022 року «до протоколу додаються:» вказано: «відеозапис з нагрудної бодікамери 101480940, чек огляду на визначення стану сп`яніння №4140, акт огляду, копії документів», без посилання на ідентифікуючи ознаки кожного доказу. При цьому, згідно внутрішнього опису документів справи, до матеріалів справи додано акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка приладу «ALCOTEST ДРАГЕР 6810» про тестування на алкоголь ОСОБА_1 , також без посилання на ідентифікуючи ознаки кожного доказу такі, як дата, час та інше.

Відповідно до пукнту 10 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Тому, чек роздруківка з «DRAGER ALCOTEST 6810 прилад №ARBL-0885» Тест №4140 від 14.10.2022 року та Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому відсутнє посилання на назву спеціального технічного засобу, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки (Газоаналізатор ALCOTEST 6810 прилад №ARBL-0885) та без посилання на вказані матеріали, як доказу по справі №941/1004/22, саме згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №241643 від 14.10.2022 року, піддаються сумніву та не є належними та допустимими доказами у справі.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП, зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності з п.2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України, не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 року, заява №3 6673/04).

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівому справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, висновок особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення є необгрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Вважаю, що доводи захисника Турбаєвського Ю.В. щодо недотримання працівниками поліції вимог чинного законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та недоведення винуватості ОСОБА_1 , є об`єктивними, що відповідно до ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

В притягненні до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 відмовити, а провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя (підпис) Ю. В. Шаєнко

Згідно з оригіналом

Виготовлено шляхом роздруківки копії постанови, збереженої в електронному вигляді в

автоматизованій системі документообігу суду.

Постанова набрала законної сили 30 січня 2023 року.

Помічник судді Петрівського районного суду

Кіровоградської області В.В. Платонова

Дата засвідчення копії 30 січня 2023 року.