Справа № 357/2347/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гавенко О.Л. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Національної поліції України ГУНП в Київській області Білоцерківського РУП ГУНП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РОНКПП: НОМЕР_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 473954 від 15.02.2023 року, 15.02.2023 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 умисно вчинила сварку із своїм чоловіком ОСОБА_2 в ході якої словесно ображала його, шарпала за одяг та штовхала, чим вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Суддя, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 захисника - адвоката Постельги О.А. встановив, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, судом не встановлений.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вину вона не визнає, оскільки ніяких дій пов`язаних із ображанням свого колишнього чоловіка вона не вчиняла, зазначила, що в будинку, де вони проживали вона має 1/2 частку у власності, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 12 лютого 2023 року змінив замки, та не впускає до нього, тому вона вимушена проживати разом зі своїми батьками. 13 лютого 2023 року, вона намагалась потрапити до вказаного будинку, щоб забрати особисті речі, однак ОСОБА_2 не впустив її до будинку та декілька разів вдарив по тілу. У зв`язку з цим, вона звернулась із заявою до працівників поліції та 14 лютого 2023 року Білоцерківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області зареєстровано кримінальне провадження № 0000244, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Також варто зазначити, що вона з 2011 року займається підприємницькою діяльністю, зокрема, продажем автомобільних запчастин за адресою: АДРЕСА_4 та є фізичною особою підприємцем. 14 лютого 2023 року їй зателефонував директор ринку ОСОБА_3 та повідомив, що ОСОБА_2 , з невідомими людьми вивозить товар з її магазину. По приїзду до магазину, вона виявила відсутній товару на суму більше 30 тисяч доларів США, зошитів із записами купівлі-продажу товару та термінал ПРИВАТБАНКУ. ОСОБА_2 , не мав ніякого відношення до її магазину. На думку ОСОБА_1 , товар її чоловік викрав в особистих цілях. У зв`язку з цим, вона відразу викликала працівників поліції. 15 лютого 2023 року близько 13 год., вона зі своїм батьком приїхала до будинку, де проживала щоб забрати свої речі, однак ОСОБА_2 , знову не впустив її до нього. У зв`язку з цим, вона викликала працівників поліції. ОСОБА_2 , побачивши, що вона приїхали та працівники поліції впустили іі до будинку, де вона почала збирати свої речі. Вона попросила його віддати кошти у розмірі 36 000 доларів США, які вони збирали на навчання їхнього сина та які зберігались у будинку, однак останній сказав, що не знає про ці кошти та почав ображати її нецензурною лайкою. У зв`язку з цим, вона написала заяву працівникам поліції про привласнення коштів та вчинення щодо неї домашнього насильства. Однак, з незрозумілих причин працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП також відносно неї.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Постельга О.А. підтримав позицію своєї підзахисної та просив закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч. 1 КУпАП.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, передбачає адміністративну відповідальність за вчинення порушення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

За змістом ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі, вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень статті 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З дослідженого у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення судом установлено, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру, яке проявилося у вчиненні суперечки з ОСОБА_2 .

Однак поліцейським під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що під час конфлікту ОСОБА_1 умисно спричинила ОСОБА_2 завдала шкоди його психічному здоров`ю, і що це спричинило наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Крім того, обставини описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено про можливість завдання внаслідок її дій психічному чи фізичному здоров`ю ОСОБА_2 , та в чому така шкода виразилася, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності.

З наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 встановлено, що вона будь-яких дій психічного насильства до ОСОБА_2 , не застосовувала, вони розмовляли на підвищених тонах. Підстав сумніватись у правдивості пояснень ОСОБА_1 у суду немає, оскільки належних, достатніх та допустимих доказів протилежного матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Враховуючи наведене Суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст. 173-2 КУпАП під час розгляду адміністративного матеріалу в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст.173-2 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо притягнення її до відповідальності зач.1 ст.173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОлена ГАВЕНКО