ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2023 Справа №607/1057/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, солдат резерву запасної батареї військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі-Статуту), солдат ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців. Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам служби, солдат ОСОБА_1 вчинив самовільне залишення військової частини або місця служби, вчинене в умовах особливого періоду, за наступних обставин: 19.12.2022 командиром запасної батареї в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 під час шикування було виявлено відсутність у розташуванні військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) солдата ОСОБА_1 . 20.12.2022 солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся в розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). Факт вчинення за викладених вище обставин адміністративного правопорушення підтверджується доповідями, рапортами та витягами з наказів командира в/ч НОМЕР_1 які наявні в матеріалах перевірки. Таким чином, за викладених вище обставин, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військову службу за призовом по мобілізації, займаючи посаду солдата резерву запасної батареї військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, вчинив, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем по мобілізації тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнав повністю.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх повній сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 17.01.2023; рапортами командира запасної батареї військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 19.12.2022 та 20.12.2022; доповіддю про факт самовільного залишення місця служби (без зброї) військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 від 19.12.2022; доповіддю про факт самовільного залишення місця служби (без зброї) військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 від 20.12.2022; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №42 від 01.03.2022; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №115 від 14.05.2022; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №1753 від 19.12.2022.

Частиною першою ст.172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Частиною третьою ст.172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до ч.4 ст.172-11 КУпАП, діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, тобто діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При накладенні адміністративного стягнення, суд, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Однак, п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями, вказує, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Зважаючи на вищевказане, вважаю що ОСОБА_1 слід звільнити від сплати судового збору у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 172-11, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у провадженні по справі про адміністративне правопорушення на підставі п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга, подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Дуда О.О.