Справа № 931/107/23
Провадження № 3/931/91/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року смт. Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Масляна С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , продавця магазину "Агросвіт" смт.Локачі, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №219053 від 11 січня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 11 січня 2023 року о 08:10 керував автомобілем "Peugeot Partner" д.н.з. НОМЕР_2 , знаючи, що відносно нього встановлено тимчасове обмеження в праві керування транспортними засобами Локачинським ДВС від 30 грудня 2020 року №60485179.

Дії ОСОБА_1 , працівниками поліції кваліфіковано за ч.3 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, зазначив, що він сплатив штраф у розмірі 3400 грн. за керування транспортним засобом, не маючи права керування. Посвідчення водія він взагалі не отримував.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до такого висновку.

Частиною 2 статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Диспозицією ч.3 ст.126 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, при кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП обов`язковому доведенню підлягає те, що особа, щодо якої порушено провадження у справі про адміністративне правопорушення, набувала право керування транспортними засобами.

Санкцією ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено накладення на винну особу стягнення у виді позбавення права керування транспортними засобами.

Відповідно до пунктів 21, 28 Постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим. Позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

В матеріалах справи наявна довідка, видана начальником САП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, що згідно бази даних НАІС, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не видавалось (а.с.6).

Отже, основним та визначальним документом, який, на думку інспектора поліції, що склав протокол, свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, є фактичне існування постанови державного виконавця серії ВП №60485179 від 30 грудня 2020 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами щодо ОСОБА_1 ..

Однак, матеріали справи, складені відносно ОСОБА_1 , за ч.3 ст.126 КУпАП, не містять жодних доказів про наявність в останнього саме права керування транспортними засобами, що виходячи із положень ст.ст.251, 252 КУпАП, позбавляє суд можливості встановити у діях останнього склад інкримінованого правопорушення в цілому.

Відповідно до положень статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 , а суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не може виходити за межі наданих йому повноважень, оскільки відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, самостійно здійснювати кваліфікацію чи перекваліфікацію діянь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд не вправі, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 62 Конституції України, статтями 7, 9, 245, 247, 251, 253, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна