Справа № 496/5874/22
Провадження № 3/496/211/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

за участі: потерпілої - ОСОБА_1 ,

свідка - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 11.09.2000 р., громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАВ № 295651 від 01.11.2022 р. встановлено, що 28.10.2022 року о 16:39 годинні гр. ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме розмовляв з нею у підвищеному тоні.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_3 до суду не прибув, викликався до суду належним чином, у своїх поясненнях, доданих до матеріалів протоколу зазначив, що вину не визнає, вважає, що домашнього насильства не вчиняв. Крім того, знаючи, що колишня дружина перебуває в стані вагітності, сварок з нею не вчиняв. Він приїхав побачитись із сином, оскільки службою у справах дітей йому встановлено відповідний час на зустрічі з сином, однак дружина перешкоджає його побаченням з сином, посилаючись, що син налякався та плаче, за фактом перешкоджання він звернувся до органів поліції.

Від представника ОСОБА_3 адвоката Шахновського О.О. надійшла заява про закриття провадження у справі. Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 не є членом сім`ї ОСОБА_1 оскільки з 2020 року перебуває у шлюбі з іншою жінкою. Відповідно ЗУ «Про попередження насильства в сім`ї» від 15.11.2001 року № 2789-ІІІ - насильство в сім`ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї як людини та громадянина і наносить йому моральну шкоду, шкоду його фізичного чи психічного здоров`я. З огляду на зазначене вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що з колишнім чоловіком розірвала шлюб біля шести років тому. Впродовж цього часу, ОСОБА_3 продовжує приїжджати за її адресою проживання, в тому числі, це пов`язано з відвідуванням спільного сина, однак під час таких відвідувань дозволяє собі сваритись з нею, виражатись нецензурною лайкою в її адресу. Дитина стає свідком таких сварок, після повернення сина додому, він відмовляється від спілкування з батьком, крім того ОСОБА_3 привозив дитину додому, перебуваючи за кермом в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 є матір`ю потерпілої та в судовому засіданні пояснила, що неодноразово ставала свідком того, як ОСОБА_3 свариться з донькою, виражається в її бік брутальною лайкою. В той вечір сама вона по телефону від доньки дізналась про конфлікт, та чула коли тримала слухавку, що відбувається конфлікт та зателефонувала до відділення поліції, оскільки донька повідомила, що її восьмирічний син дуже налякався.

Суд дослідивши матеріали додані до протоколу, заслухавши потерпілу, свідка дійшов до наступного висновку.

Посилання представника ОСОБА_3 адвоката Шахновського О.О. на Закон України "Про попередження насильства в сім`ї" від 15.11.2001 N 2789-III, як на підставу, що ОСОБА_3 не скоїв правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КупАП є помилковим, оскільки цей закон втратив чинність 07.01.2018 року на підставі - 2229-VIII ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з ч.1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди в тому числі відносно колишньої дружини.

Крім того, як зазначила ОСОБА_1 , про що також вказав ОСОБА_3 у своїх поясненнях, внаслідок сварки, яку вчинив саме він страждає сумісний син, який в той вечір плакав та відмовляється від зустрічі з батьком.

З огляду на зазначене, суд вважає ОСОБА_3 винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і його дії кваліфікує як: вчинення домашнього насильства, психологічного характеру.

Винність ОСОБА_3 у вчиненні вказаного правопорушення доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 295651 від 01.11.2022 р., поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

При обранні адміністративного стягнення ОСОБА_3 , суд враховує фактичні обставини справи, характер правопорушення, що малолітній син відчуває на собі негативні наслідки поведінки порушника, що безумовно руйнує дитячу психіку, колишня дружина вагітна, особу правопорушника, і вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді максимального штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 40-1, 173-2, 221, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.М. Буран