Справа № 756/682/23
Номер провадження № 3/756/1005/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Пономаренка А. А.,

за участі секретаря судового засідання Рекеди С. С.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Воробей І. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 894523 від 03.01.2023, який надійшов від інспектора сектору ювенальної превенції Оболонського УП ГУНП у м. Києві Калашник О. Ю., ОСОБА_1 неналежно виконує своїх батьківські обов`язки у відношенні свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виразилась у тому, що 03.01.2023, близько 20:00 год., АДРЕСА_1 , не створила належних умов для проживання та виховання дитини, унаслідок чого виникають конфлікти.

Дії ОСОБА_1 особою, яку уповноважено на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей.

Захисник Воробей І. В. заявив клопотання про закриття адміністративного провадження з тих підстав, що відсутні докази винуватості ОСОБА_1 інкримінованого їй діяння, а отже відсутній склад адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та зазначила, що її син поводиться із неї жорстоко, зокрема, 03.01.2023 її син ображав, кидався на неї, вимагав гроші, унаслідок чого вона викликала працівників поліції.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши надані із протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що у відношенні ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 894523 від 03.01.2023 ОСОБА_1 неналежно виконує своїх батьківські обов`язки у відношенні свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виразилась у тому, що 03.01.2023, близько 20:00 год., АДРЕСА_1 , не створила належних умов для проживання та виховання дитини, унаслідок чого виникають конфлікти.

При цьому, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП, якою регулюються підстави притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Отже, неналежне виховання, виходячи з положень ст. 12 закону, може мати місце при умисних чи не умисних діях, які визначені Законом України «Про охорону дитинства» як порушення прав, обов`язків батьків та визначення меж відповідальності батьків за виховання та розвиток дитини.

Відповідно до показань у судовому засіданні та письмових пояснень ОСОБА_1 убачається, що її син, тобто ОСОБА_2 зневажливо ставиться до неї, словесно ображає, фізичну силу застосовує, вимагає грошові кошти.

Так, пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Досліджуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення установлено відсутність дій з боку ОСОБА_1 , які свідчили б про її безпосереднє ухилення від виховання дитини.

Слід також узяти до уваги, що доказування підлягають саме дії, які учинені в певний час, дату та місці. Між тим, протокол про адміністративне правопорушення не містить таких складових, а отже і позбавляє суд вирішити ці питання шляхом надання оцінки у цілому разом із наданими до протоколу матеріалами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи пояснення ОСОБА_1 та ст. 247 КУпАП суд вважає, що відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не ухиляється від виконання своїх обов`язків. Окрім цього, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є заявницею, оскільки через фізичний вплив свого сина, які виражались у погрозах, намагалась знайти захист у діях правоохоронних органів.

Слід зауважити, що особою, яка вповноважена на складання адміністративного протоколу, до матеріалів справи надано лише рапорт про виклик поліції, а також пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Такі матеріали, на думку суду, не є достатніми для того, аби суд зробив висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд також наголошує на тому, що він не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи, змінювати кваліфікацію правопорушення тощо.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Ураховуючи викладене, що суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 9, 33, 40-1, 184, 221, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя А. А. Пономаренко