Провадження №3/389/1026/22
Постанова

іменем України

24 січня 2023 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Савельєва Оксана Валентинівна, розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУаАП 15.11.2021,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №028918 від 07.01.2022, ОСОБА_1 , 07.01.2022 о 16 годині 32 хвилин, в м.Знам`янкапо вул.Ярослава Мудрого,11, повторно протягом року керував транспортним засобом «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя, тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП. З вказаним протоколом ОСОБА_1 ознайомився, його права йому роз`яснені.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, а також зазначив, що він хотів пройти огляд у закладі охорони здоров`я на визначення стану наркотичного сп`яніння, однак поліцейські почали схиляти його до відмови від нього, та в кінцевому результаті склали адміністративний протокол.

Представник ОСОБА_1 адвокат Юхименко Н.В. подала суду клопотання про закриття провадження у справі, яке обґрунтовано наступним.

Вважають, що матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, більш того в стані наркотичного сп`яніння. Так, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено відео файл з невідомого приладу. Вказаний відеофайл не може бути доказом скоєння ОСОБА_1 правопорушення та покладений в основу рішення про накладення на нього адміністративного стягнення з наступних причин. Відео файл, на якому не вказаний час та дата запису, починається з кадрів, на яких один автомобіль наздоганяє інший автомобіль. При цьому встановити номер автомобіля, який рухається попереду, особу, яка перебуває за кермом машини, не можливо, оскільки зйомка ведеться не чітко. Відповідно до положень п. 1.3, п. 3.3. Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Можна лише здогадуватися, що вказаний запис здійсненний нагрудною камерою поліцейського. Однак, враховуючи, що на відео відсутній час та дата запису, не виключено, що запис здійснювався особистим мобільним телефоном, автомобільним реєстратором тощо.

Крім того, вказують, що інспектором порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 року № 1413/27858, поліцейський, виявивши ознаки сп`яніння, повинен запропонувати водію пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу. В даному випадку, поліцейський зовсім не виконав вимоги вказаної інструкції. Зокрема, до протоколу доданий відеозапис, на якому чітко видно, що поліцейський не перевіряв ОСОБА_1 на реакцію зіниць, тремтіння рук тощо. Доводи поліцейського, викладені в протоколі, що поведінка ОСОБА_1 не відповідає дійсній обстановці, надумані та нічим не підтверджені. В справі навіть відсутній акт огляду на стан сп`яніння, складення якого обов`язкове. Більше того, з відеозапису вбачається, що висновок про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння поліцейський зробив лише на підставі того, що ОСОБА_1 раніше притягувався за це до відповідальності. Про це свідчить і розмова між поліцейськими. На сьомій хвилині відео ОСОБА_1 погодився їхати в лікарню для проходження огляду, згодом погоджувався на це неодноразово, в тому числі в присутності свідків. Однак поліцейський переконав ОСОБА_1 все ж таки вимовити слово «відмовляюся». На відеозапису чітко чути, як поліцейський, нібито пропонуючи ОСОБА_1 їхати в лікарню, говорить, що це марно, оскільки буде як минулий раз, що свідки затримаються, що сьогодні свято тощо. Згідно вищевказаної Інструкції, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або не згоден з ним, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма такого направлення встановлена п. 8 розділу ІІ Інструкції про порядок № 1452/735МВС та наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Тобто, поліцейський повинен направити водія та забезпечити доставку водія до відповідного закладу охорони здоров`я. А саме, має бути виписане направлення до найближчого медичного закладу та вручене водієві. До протоколу додане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яке ОСОБА_1 не вручене, не містить його підпису. Направлення виписане в невідомий час, ОСОБА_1 не надавалось, про існування такого направлення він не знав та дізнався вже в суді. Тобто, достеменно відомо, що на місці зупинки водій до закладу охорони здоров`я направлений не був, хоча заперечував своє перебування в стані сп`яніння та неодноразово погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння. Фактично, ОСОБА_1 і не направлявся для проходження огляду. За відсутності відповідного направлення, передбаченого ч.6 ст.266 КУпАП та п.8 розділу ІІ Інструкції, вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, не є законодавчо обґрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку (процедури), встановленого чинним законодавством, без дотримання матеріально-правових та процесуальних норм останнього. І, відповідно, жодної відповідальності за відмову пройти такий огляд наступати не може. Отже, поліцейським порушено порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Ставиться під сумнів взагалі пропозиція проведення такого огляду відносно ОСОБА_1 , адже відмова від пропозиції проїхати в лікарню без передбаченого законом направлення не несе за собою жодних юридичних наслідків, а протокол про адміністративне правопорушення складений на підставі саме таких незаконних дій поліцейського. У зв`язку з цим і протокол про адміністративне правопорушення не може бути прийнятий як допустимий доказ.

Також, грубим порушенням прав ОСОБА_1 під час складання протоколу є те, що йому не роз`яснені його права, що у свою чергу є порушенням його права на захист. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі. Згідно зі ст.256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу. Тобто закон чітко визначив, що роз`яснення прав відбувається не до, не після складання протоколу, а виключно під час складання. А в даному випадку, не до, не після, не при складанні протоколу ОСОБА_1 жодних прав роз`яснено не було. Все це свідчить про те, що патрульний не дав можливості ОСОБА_1 скористатися своїми правами, в тому числі і правом на захист, гарантоване ст. 59 Конституції України. Такі дії поліцейського порушують права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і, в свою чергу, порушено порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, що також є підставою для закриття провадження по справі.

Вважають, що інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 з грубим порушенням чинного законодавства, а тому просять закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП..

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Пунктом 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В пункті 2 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті», міститься роз`яснення, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши відеозаписи з DVD-R дисків та письмові матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії БД №028918 від 07.01.2022, направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , витяг з бази ІПНП з підсистеми «Адмінпрактикка», рапорт від 07.01.2022, вважає що у судовому засіданні не здобуто належних, допустимих та беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, виходячи з наступного.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В протоколі інспектором зазначено, що на момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя, тремтіння пальців рук та поведінка, яка не відповідає дійсності.

Як вбачається з доданого відеозапису, поліцейським жодним чином не перевірено реакцію зіниць ОСОБА_1 на світло та тремтіння пальців рук у останнього.

Також, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та неодноразово наголошує про це в розмові з поліцейським, при цьому поліцейські неодноразово схиляли його відмовитись від проходження огляду.

Таким чином, з фіксації процедури проходження водієм огляду на стан наркотичного сп`яніння доведено, що водію не було повідомлено про наявність ознак в нього будь-якого сп`яніння та необхідність саме через це пройти відповідний огляд, більш того було здійснено вплив на водія задля зміни його позиції та отримання від нього відмови від огляду без роз`яснення справжніх наслідків таких дій, що є не припустимим.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Юхименко Н.В. у своєму клопотанні вважають недопустимим доказом відеозапис, долучений до протоколу, оскільки його жодним чином не можливо ідентифікувати, оскільки ні в самому протоколі про адміністративне правопорушення, ні в матеріалах доданих до нього не відображено відомостей про будь-яку ідентифікацію відеокамер, їх модель, марку, серійні номери, сертифікати якості, докази проведення метрологічної перевірки.

В матеріалах справи міститься рапорт інспектора СРПП відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Переверзєва Д.М. про те, що під час оформлення матеріалів стосовно ОСОБА_1 , відео фіксація здійснювалась на мобільний телефон Huiwei P-40, так як нагрудний відео реєстратор через технічну несправність не можливо було застосувати. При цьому в самому протоколі відсутні посилання на технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого зроблено відеозаписи, які збережені на диску.

Переглянувши оптичний носій інформації встановлено, що на ньому міститься один відеофайл, який відзнятий працівником поліції на власний технічний пристрій.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18 грудня 2018 року містить чіткий перелік пристрою, з допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними пристроями.

Таким чином, надані із власного пристрою відеозаписи не можуть бути належними доказами у справі.

Також, слід вказати, що відеозапис не містить позначень дати, часу і місця, як того вимагає вищевказана відомча інструкція.

Отже, суд критично відноситься до наданого відеозапису, який був зроблений в порушення вказаних нормативних актів.

Відтак відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не збігаються з доказами, які містяться у матеріалах справи. В цьому контексті пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Юхименко Н.В. є слушними і переконливими. Доказів з боку поліцейських щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння не надано.

Встановивши порушення вимог Кодексу України про адміністративне правопорушення, відсутності доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, виходячи з загальних засад правосуддя, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, за тієї умови, що суддя не має компетенції самостійно збирати докази, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва