Єдиний унікальний номер 725/997/23
Номер провадження 3/725/471/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Федіна А.В., за участю захисника Романюк Ю.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 03.02.2023 року близько 17 год. 40 хв. громадянин ОСОБА_1 за спільним місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство стосовно свого сина ОСОБА_2 , а саме умисні дії економічного характеру, які полягали у тому, що він без відома ОСОБА_2 замінив серцевину замка вхідних дверей, чим обмежив доступ до користування спільною власністю.

В судовому засіданні ОСОБА_2 неоднозначно поставився до своєї вини, зокрема вказав, що між його сином ОСОБА_2 та рештою членів сім`ї тривалий час існує конфлікт, який спровокований саме ОСОБА_2 . Приміщення в якому були замінені замки не є житлом ОСОБА_2 , оскільки воно взагалі не придатне для проживання, на підтвердження вказаної обставини просив долучити копію довідки Управління житлового господарства від 26.07.2008 року №К-502, при цьому ОСОБА_2 постійно проживає в Чернівецькому районі разом зі своєю співмешканкою. Причиною заміни замків вхідних дверей стало те, що попередній замок поламався та з метою недопущення проникнення у приміщення сторонніх осіб існувала нагальна необхідність заміни замків. Просив врахувати, що така заміна відбулась саме у зв`язку із нагальною необхідністю, а не з метою недопущення ОСОБА_2 до вказаного приміщення.

Захисник в судовому засіданні просив не застосовувати до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, оскільки останній не мав намір позбавляти сина доступу до вказаного приміщення, яке не придатне для проживання, а лише через необхідність змушений був змінити замок. Зазначав, що саме потерпілий своєю поведінкою провокує конфліктні ситуації.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Згідно п.3 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У відповідності до вимог п.п. 4, 14, 17 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру

Таким чином, позбавлення батьком сина можливості користуватись спільним приміщенням по своїй сутті утворює склад правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП та вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, копією заяви ОСОБА_2 , довідкою Департаменту надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради від 12.12.2022 року, іншими матеріалами справи.

За змістом ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При цьому, у відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Так, адміністративне стягнення має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи обставини справи, особу порушника, відсутність доказів негативних суспільно-небезпечних наслідків вчиненого, пояснення ОСОБА_1 про необхідність зміни замків у приміщенні спільного користування, а також про його непридатність для проживання, в даному випадку слід обмежитись усним зауваженням, оскільки застосування такого виду виховного заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 173-2, 247, 283-285, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна