Справа № 461/1781/22 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/1564/22 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі представника Львівської митниці Держмитслужби Зирянова Олега Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адвоката Регеша Андрія Вікторовича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Литва, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 10.07.2017 року, виданий Vilnius, до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.6 ст. 481 МК України,

встановив:

цією постановою ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накладено на нього стягнення - у виді конфіскації транспортного засобу транспортного засобу марки FORD GALAXY" р.н. НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_3 .

Стягнуто з ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) на користь Державної судової адміністрації України 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою суду, 07.03.2022 року о 21 год. 18 хв. в зону митного контролю в напрямку "виїзд з України" по смузі руху «Зелений коридор» пункту пропуску «Смільниця- Кросценко» митного поста «Смільниця» Львівської митниці заїхав транспортний засіб реєстраційний номер K. НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_3 , в якому гр. Литви ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) прямував як водій. В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про цей транспортний засіб в АСМО «Інспектор» спрацювала АСАУР (Код ООО ІНФОРМАЦІЙНЕ ПОВІДОМЛЕННЯ" з орієнтуванням по особі ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) (паспорт НОМЕР_1 ) № 1053- 7.3-28-01-25 від 12.06.2020 р. та шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними «Пасажирського пункту пропуску» та «Диспетчера зони митного контролю» АСМО Інспектор» з`ясовано, що громадянин Литви ОСОБА_5 відповідно до інформації, що міститься в автоматизованій системі митного оформлення АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Держмитслужби, 26.05.2019 р. о 06:53 через пункт пропуску "Ягодин - Дорогуск" Волинської митниці ДФС ввіз на митну територію України транспортний засіб марки FORD GALAXY" р.н. НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_5 , в режимі Тимчасове ввезення до 1 року. Станом на 07.03.2022р. в АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Держмитслужби відсутня інформація щодо вивезення транспортного засобу марки FORD GALAXY р.н. НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_3 за межі митної гериторії України чи поміщення його в інший митний режим згідно митного законодавства України. На момент перетину кордону 07.03.2022 року, громадянин - Литви ОСОБА_5 відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МКУ, не надав та з повідомленням, у відповідності до ст. 192 МКУ до найближчого митного органу про обставини події (аварії або іншої обставин непереборної сили) не звертався.

В ході провадження було встановлено, що автомобіль марки FORD GALAXY" р.н. НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_3 у митному режимі «імпорт» не оформлений.

Таким чином, гр. України Литви ОСОБА_5 станом на 07.03.2022 p. перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу марки FORD GALAXY р.н. НОМЕР_2 , VIN- код № НОМЕР_3 на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Регеш А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 12 квітня 2022 року, скасувати зазначену постанову та провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що з оскаржуваною постановою ОСОБА_6 не згоден вважає її протиправною та такою, що ухвалена всупереч приписам чинного законодавства України та підлягає скасуванню, оскільки при ухваленні оскаржуваної постанови істотно порушено порядок провадження у справах про порушення митних правил, що в свою ергу потягло за собою порушення прав та інтересів особи, яка притягнута до відповідальності, та ухвалення неправильного судового рішення.

Вказує, що Галицький районний суд м. Львова був зобов`язаний повістити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи, чого зроблено не було. Таким чином, ОСОБА_6 був позбавлений судом можливості скористатися правами, наданими особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, ст. 498 МК України та ст. 268 КУпАП. Так, суд позбавив ОСОБА_7 прав бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати свої клопотання а докази, користуватися юридичною допомогою захисника.

Наголошує, що судом першої інстанції не було враховано, те, що порушення митних правил вчинено внаслідок збігу тяжких сімейних обставин тяжкої хвороби його матері, за якою він в період 2020-2022 років здійснював догляд, транспортував її до лікарень, забезпечував ліками тощо, для чого використовував належний йому автомобіль, а також тяжкої хвороби та смерті матері його дружини, яка тяжко хворіла протягом 2019 року та померла в грудні 2019 року. Внаслідок таких обставин ОСОБА_6 не мав змоги вивезти транспортний засіб за межі території України.

Звертає увагу, що вказані обставини були зазначені в поясненнях ОСОБА_7 на ім`я в.о. начальника Львівської митниці від 07.03.2022, але н були враховані ні представниками митного органу, ні судом першої інстанції.

Наголошує що відповідно до п.3 ч.1 ст. 34 КУпАП, вчинення правопорушення під впив сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин є обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення. До того ж, зазначені обставин свідчать про неумисний характер вчиненого ОСОБА_8 правопорушення, що теж мало бути враховано судом.

Крім того, апелянт зазначає, що судом не було досліджено майновий стан ОСОБА_7 та можливість сплати ним штрафу, через відсутність таких відомостей в матеріалах справи. Вважає, що такий недолік призвів до застосування судом до ОСОБА_7 більш суворого покарання у виді конфіскації транспортного засобу, який є вкрай необхідним ОСОБА_9 для життєдіяльності, а не штрафу, сплата якого для останнього є цілком можливою. При цьому, вважає, що судом не враховано і сімейний стан ОСОБА_7 який має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

В обгрунтування пропуску строку апеляційного оскарження покликається на те, що, оскаржувана постанова ОСОБА_9 судом вручена або направлена поштою не була. Станом на дату подання апеляційної скарги ОСОБА_6 не отримував письмового екземпляру постанови, незважаючи на його звернення осуду та Львівської митниці, про існування оскаржуваної постанови та її зміст дізнався лише 01.12.2022, текст останньої був отриманий адвокатом із ЄДРСР.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_6 та його захисника адвоката Регеш А.В., будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце судового розгляду, натомість адвокат Регеш А.В. подав заяву про розгляд справи за відсутності представника скаржника, та зазначив, що заявлені вимоги підтримують в повному обсязі.

Заслухавши представника Львівської митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., який заперечив апеляційні вимои, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил посадова особа зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Частиною 6 статті 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Згідно зі ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Суд прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, що стверджується матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення №0373/20900/21 від 07.03.2022 року, копії паспорта ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), митній декларації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від 07.03.2022 року, витязі з АСМО «Інспектор», та інших матеріалах справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як і не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу марки FORD GALAXY р.н. НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_3 .

Своїми діями, що виразилися у перевищенні строку тимчасового ввезення транспортного засобу FORD GALAXY р.н. НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_3 , у режимі «тимчасове ввезення до 1 року» ОСОБА_10 ( ОСОБА_2 ), вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 481 МК України.

Згідно з ч.1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

В суді апеляційної інстанції адвокат Регеш А.В., долучив копії довідок про стан здоров`я ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , проте з таких не вбачається, що, ОСОБА_10 ( ОСОБА_5 ) не міг звернутися з повідомленням, за допомогою засобів електронного чи поштового зв`язку, про неможливість вивезення транспортного засобу.

Між тим, ОСОБА_10 ( ОСОБА_2 ) не надав пояснення причин невиконання зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу, тобто порушник не підтвердив того факту, що він з приводу не порушення строку доставлення транспортного засобу на митницю звертався в органи доходів і зборів.

Крім цього, як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності, під час судового розгляду не встановлено, як і не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску строку тимчасового ввезення на митну територію України автомобіля марки FORD GALAXY р.н. НОМЕР_2 , VIN-код № НОМЕР_3 .

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, а саме: останній перевищив строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, що підтверджується даними, що містяться у протоколі про порушення митних правил, службовими записками, доповідною запискою, та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Щодо доводів захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адвоката Регеша А.В. про те, що постанова судді винесена без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, то слід зазначити, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції таке право відновлено шляхом прийняття до провадження апеляційної скарги, та надання можливості подачі пояснень, клопотань та доповнень, разом з тим, ОСОБА_13 ( ОСОБА_2 ) та його захисником Регешем А.В. не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Що стосується доводів апелянта про те, що судом не було досліджено майновий стан ОСОБА_7 та можливість сплати ним штрафу, що призвело до застосування судом до ОСОБА_7 більш суворого покарання у виді конфіскації транспортного засобу, то слід зазначити наступне.

Частина 6 ст. 481 МК України передбачає відповідальність за вчинення перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

При цьому, який саме вид стягнення, передбачений санкцією статті застосовується до правопорушника, визначає суд. Оскільки ОСОБА_10 ( ОСОБА_5 ) при складанні протоколу про порушення митних правил надав відомості про те, що не працює, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно обрав йому вид стягнення у виді штрафу.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника та застосував таке відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах санкції ч.6 ст. 481 МК України, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про те, що стягнення накладене на ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) є занадто суворим не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду винесена із порушеннями норм чинного законодавства, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Відтак, апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для зміни чи скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адвокату Регешу Андрію Вікторовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 12 квітня 2022 року.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 Митного кодексу України, залишити без змін, а апеляційне скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адвоката Регеша Андрія Вікторовича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк