Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 363/4193/22
Номер провадження 33/824/1442/2023
Головуючий у суді першої інстанції С. В. Олійник
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
17 березня 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника - адвоката Баховського Михайла Михайловича, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Баховського Михайла Михайловича на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 15 лютого 2023 року про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України,

працюючого (зі слів) головним інженером

проекту ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН»

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

у с т а н о в и в :

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 15 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 25 листопада 2022 року о 22 год 50 хв. в м.Вишгород по вул. Шолуденка керував автомобілем «Citroen C4», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючі в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат тесту встановив 1, 26 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Баховський М. М. подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Апелянт вказав, що суд першої інстанції проігнорував доводи захисту в частині підробки поліцейськими матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме внесення недостоврних відомостей до направлення ОСОБА_1 для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, накротичного сп`яніння 25.11.2022 до Вишгородської «ЦРЛ», наявний запис про доставлення ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я сержантом поліції Ганжа Є. Ю . При цьому відсутні відомості про результати огляду в закладі охорони здоров`я. Також вказав на наявність факту складання двох протоколів за одне порушення під час складання яких аналогічно виявлено запис доставлення ОСОБА_1 26.11.2022 до КНП «КМНКЛ «Соцітерапія» у заклад охорони здоров`я старшим лейтенантом Січкар А. А. При цьому відсутні відомості про результати огляду в закладі охорони здоров`я. Суд першої інстанції проігнорував незгоду водія ОСОБА_1 з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу та невиконання поліцейським обов`язку в такому випадку направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Також Баховський М. М. зазначив, що відповідно до порушення поліцейським встановленого законом порядку проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів унеможливлює розгляд справи відносно ОСОБА_1 зважаючи, що діючим законодавством України заборонено примушувати осіб, як до проходження огляду на стан сп`яніння, так і до відмови від такого проходження. Вказав на порушенння при використанні алкотестеру при проведенні огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Поліцейським всупереч вимогам закону було використано спеціальний технічний засіб без дотримання сервісного технічного обслуговування та градуювання, використано один мундштук тричі, хоча технічний регламент на прилад Драгер забороняє його повторне використання. Звернув увагу на те, що ГУ НП в Київській області взагалі не закуплялись оригінали мундштуків до приладу Драгер. А тому огляд ОСОБА_1 було проведено з порушенням вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортих засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Апелянт вважає, що суд не врахував порушення працівниками поліції вимог експлуатаційного документу на газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», а саме настанови (інструкції) з експлуатації, якою визначено умови використання зазначеного приладу, а також те, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог експлуатації, як того вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так, зокрема, під час проведення огляду водія на стан сп`яніння, який проводився на місті зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, працівниками поліції було використано не оригінальний мундштук (без зворотного клапану), тоді як повинен використовуватися виключно оригінальний (зі зворотним клапаном), тому проведений огляд є недійсним і не може становити складу адміністративного правопорушення. Вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Баховський М. М., апеляційну скаргу підтримали, просили постанову судді скасувати та закрити провадженні у справі .

Заслухав пояснення ОСОБА_1 та його захисника Баховського М. М., перевірив матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог статей 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, приписами частини першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Вказані положення Кодексу повністю кореспондуються з положеннями Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

За приписами пункту 1 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проводиться поліцейським лише за наявності у водіїв ознак алкогольного сп`яніння, в той час, як пунктом 12 цього розділу передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому згідно п.3 Розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності до вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та прийняв постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, переглядаючи справу в межах доводів поданої адвокатом Баховським М. М. апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ним п. 2.9 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №319825 від 25.11.2022, складеним стосовно ОСОБА_1 , у якому зазначено, що останній керував транспортним засобом «Citroen C4», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, роздруківкою результатів тесту із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820, результат огляду 1,26 %; чеком теста № 161 з приладу Drager Alcotest 6820 від 25.11.2022; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксована вказана подія, що підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді.

Усім зазначеним доказам суд першої інстанції надав належну оцінку та правильно визнав винним ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.9 ПДР України та вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається згода ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820 на місці зупинки, результат огляду становить 1,26 % проміле. При цьому, ОСОБА_1 незгоду із результатами огляду не висловлював, вину у порушенні п. 2.9 ПДР України та вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП визнав.

Твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що водій ОСОБА_1 , зазначаючи у протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно нього за порушення п. 2.9 ПДР України та вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП про те, що вину у скоєному він визнає, вважав, що такий протокол складено відносно нього за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення ним правил дорожнього руху не відповідає дійсності, оскільки із відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 поліцейським було роз`яснено право проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі та роз`яснено наслідки за вчинене ним правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. З чим ОСОБА_1 погодився, вказавши, що вживав алкогольні напої, вину свою у скоєному правовопорушенні визнає. На відеозаписі чітко зафіксовано, що поліцейський спочатку оформлює відповідні документи та складає протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що роз`яснюється ОСОБА_1 , що останнім визнається та не заперчується. А вже потім поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 , що тепер ним буде складено протокол за порушення водієм правил дорожнього руху щодо здійснення повороту на перехресті всупереч наявності знаку про заборону повороту, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст 122 КУпАП та роз`яснює її виконання. Таким чином, апеляційний суд вважає, що твердження апелянта про те, що визнання вини на думку ОСОБА_1 стосувалось правопорушення щодо здійснення повороту на перехресті всупереч наявності знаку про заборону повороту, а не за керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є неправдивими, за допомогою яких ОСОБА_1 намагається уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала із зазначенням всіх необхідних даних. Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки сп`яніння, виявлені працівниками поліції 25.11.2022 у ОСОБА_1 в розумінні п. п. 1, 2, 3, 4 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Особа відносно якої було складено протокол про адміністравтине правопорушення підписала його. Також у протоколі ОСОБА_1 зазначив, що вину свою визнає.

Але вже під час розгляду справи у суді, усвідомивши відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАп не визнав.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з приводу незгоди з його змістом, як і не містить жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення. Будь-яких порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Та обставина, що у направленні на огляд водія транспорного засобу з метою виявлення стану алкогольного, накротичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції заповнено графу про доставлення водія на огляд у заклад охорони здоров'я не спростовує встановлених судом обставин щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за його згодою, з результатами проведення якого водій погодився, а тому підстав для доставлення ОСОБА_1 до медичного заколаду для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у поліцейських не було.

Частиною 2 статті 19 Конституції України декларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 11 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Уповноважені підрозділи органів Національної поліції наділені владними управлінськими функціями, та вжиття відповідних заходів, а тому оскарження їх дій та прийнятих ними рішень носить публічно-правовий характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку визначеному КАС України.

Перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції. Усі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 з істотними порушеннями, оскільки такий прилад не проходив повірку та сервісне обслуговування, а під час проведення даного огляду було тричі використано неоригіланльний одноразовий мундштук, апеляційний суд відхиляє як необгрнутовані з огляду на таке.

Судом встановлено, що тестування проводилось приладом Drager 6820 №ARLJ-0473. Дані тестування, виконані приладом Drager №ARLJ-0473, суд вважав достовірними доказами, на підставі яких можливо установлення фактичних обставин справи.

Так, згідно відповіді від 22 грудня 2022 року ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» - це товариство, уповноважене представником виробника ( офіційним дистриб`ютором) в Україні з продажу приладів алко- та наркодіагостики і витратних матеріалів до них, має відповідний сертифікат та надає послуги сертифікованого сервісного центру для висококваліфікованого гарантійного та післягарантійного обслуговування, градуювання і повірки приладів, зокрема, газоаналізаторів для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager 6820. Окрім того, у листі зазначається, що перевірка, ремонт і поточне обслуговування виробу Drager 6820 повинні виконуватися тільки навченим кваліфікованим персоналом. В сервісному центрі компанії газоаналізатор Drager 6820 (серійний заводський №ARLJ-0473) не проходив операцій «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання» та «Повірка2, оскільки вказаний прилад до сервісного центру у період з 22.11.2019 року по 13.12.2021 не надходив.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки за №12-01/1255, що чинне до 18.05.2023, та декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки №СДІ-0141-3ВТП, сервісне обслуговування газоаналізатора Drager Alcotest 6820 прилад №ARLJ0402 здійснювало ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», про що видано свідоцтво за №12-01/1255, чинне до 18.05.2023.

Отже, газоаналізатор Alcotest 6820 прилад №ARLJ-0402 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.

Крім того, судом встановлено що згідно пунктом 3.11 європейського Стандарту ДСТУ ЕN15964:2011 мундштук Drager Alcotest 6820 - це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання.

Із відеозапису нагрудної камери поліцейського, що є доказом у цій справі, вбачається, що поліцейським було використано запакований мундштук, що не заперчувалося ОСОБА_1 . На вимогу поліцейського задути в мундштук повітря ОСОБА_1 усіляко намагається ввести поліцейського в оману щодо здійснення ним належним чином забору повітря з порожнини рота. Спочатку водій зовсім не задув повітря в мундштук, а потім дуже швидко подув та перестав, у зв`язку із чим поліцейським було зроблено ОСОБА_1 зауваження. Після чого ОСОБА_1 тривало дує в мундштук повітря, та прилад видає позначку, що йде аналіз.

З урахуванням встановлених обставин доводи апеляційної скарги в цій частині спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. При цьому ОСОБА_1 після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, не виявляв незгоди із отриманим результатом. Бажання їхати до медичного закладу для проходження огляну на стан сп`яніння не виявляв.Відтак апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що відеозаписом із нагрудної бодікамери інспектора поліціі зафіксовано обставини викладені в протоколі і він є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху та проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з дотримання вимог закону. Такий огляд за згодою водія було проведено працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Реалізувавши своє право керувати автомобілем, ОСОБА_1 тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна. Отже, його вина у порушенні п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові судді, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами зазначеними вище. Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь - які сумніви у їх достовірності, належності та допустимості.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказуючи на позбавлення водія права на захист, ОСОБА_1 через свого захисника звернувся до суду апеляційної інстанціі із апеляційною скаргою на постанову судді, захисник Баховський М.М. брав участь у розгляді справи і у суді першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо позбавлення ОСОБА_1 права на захист та відмову у доставленні до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані та такі, що повінстю спростовуються наявними у матеріалах справи належними доказами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді викладені у постанові і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 130 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами. Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 Правил дорожнього руху України та наявність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного перегляду справи.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і прийняв постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги адвоката Баховського М. М.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді викладені у постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, про що заявляються вимоги апелянтом в апеляційній скарзі.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі щодо практики Європейського суду з прав людини і правових висновків Верховного Суду, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону та повністю доводять вину водія ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9. Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст 130 КУпАП, а тому застосування принципу «поза розумним сумнівом» у даній справі є безпідставним та недоречним, оскільки повністю суперечить встановленим судами першої і апеляційної інстанції обставинам справи, які повністю доводять вину водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що йому інкримінується.

Таким чином, переглядаючи справу в межах доводів поданої адвокатом Баховським М. М. апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ним п. 2.9 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованою та такою, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що повністю підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони також не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Загалом доводи апеляційної скарги були предметом розгляду судді суду першої інстанції, яким судом надано належну оцінку, такі доводи фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, та свідчать про намір ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.9 Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Вишгородського районного суду Київської області від 15 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що заявляються вимоги в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Баховського Михайла Михайловича залишити без задоволення.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 15 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Поливач