Справа № 462/6496/22
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2023 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника адвоката Оприска М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, проживаючого на АДРЕСА_1

за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД №085038 від 12.11.2022 року та серії ААД №085037 від 12.11.2022 року ОСОБА_1 12.11.2022 року о 04.00 год. на вул.Камінна,10 у м.Львові керував автомобілем марки «Lexus RX450Н», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів) та відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 12.11.2022 року о 04.00 год. на вул.Камінна,10 у м.Львові керуючи автомобілем марки «Lexus RX450Н», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив рукою, вказуючи на такий транспортний засіб та подальше місце його зупинки, чим порушив п.2.4, 8.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №085038 від 12.11.2022 року та серії ААД №085037 від 12.11.2022 року відносно ОСОБА_1 постановою від 31.01.2023 року об`єднано в одне провадження.

У суді ОСОБА_1 заперечив проти обвинувачення його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зазначивши, що такого не вчиняв, а його вина є недоведеною. При цьому пояснив, що в ніч з 11.11.2022 року на 12.11.2022 року приїхав на автозаправну станцію «ОККО» на вул. Ряшівській у м.Львові, де перебували його друзі. Він спитав, чи хтось може сісти за кермо, бо хотів випити пива. За кермо погодився сісти його друг - ОСОБА_2 . Пили на заправці вино і пиво, після чого всі сіли в автомобіль і поїхали до будинку друга на вул. Камінній, звідки мали розійтися. За кермом, коли вони виїхали із автозаправної станції, був ОСОБА_2 . Коли автомобіль було припарковано і вони з товаришами вийшли на вулицю, де стояли ще певний час, розмовляючи. Після чого приїхав автомобіль патрульної поліції і працівники патрульної поліції почали питати, хто був за кермом і чий це автомобіль. Він відразу повідомив, що не був за кермом і в подальшому повторював це декілька разів. Друзі повідомляли поліцейським, що за кермом був ОСОБА_2 . Однак, не зважаючи на це, саме його було затримано працівниками патрульної поліції та відносно нього складено протоколи про адміністративні правопорушення, оскільки він є власником автомобіля.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Оприско М.В. подав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що на відеозаписі з нагрудних камер патрульних чітко вбачається, що вийшовши зі службового автомобіля, вони підійшли до групи осіб, які стояли на вулиці біля автомобіля, серед яких був ОСОБА_1 та кілька разів питали, хто був за кермом. Тобто, патрульні самі не володіли інформацією, хто був водієм зазначеного авто і в подальшому доказів, які б дозволили їм достовірно встановити цю обставину, здобуто не було. При цьому, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а їхав у ньому як пасажир та в подальшому перебував поруч із автомобілем, а тому він не може вважатися водієм у розумінні п.1.10 ПДР. Крім того, стверджує, що пояснення ОСОБА_1 та покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є чіткими, усвідомленими та достовірними, корелюють між собою та з іншими матеріалами справи та повністю спростовують ту обставину, що ОСОБА_1 був за кермом автомобіля 12.11.2022 року о 04.00 год., а тому просить провадження у справах закрити, у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 дав показання, що ввечері 12.11.2022 року він перебував з друзями на автозаправній станції «ОККО» на вул.Ряшівській у м.Львові. Туди приїхав на власному автомобілі ОСОБА_1 та спитав, чи хтось може сісти за кермо, бо він хотів випити пива, на що ОСОБА_2 погодився. Друзі пили пиво, а сам ОСОБА_2 пив каву. Після того, як хлопці завершили пити пиво, сіли в автомобіль ОСОБА_4 , ОСОБА_2 сів за кермо та поїхали до одного з товаришів під будинок, звідки всі мали розійтися додому. ОСОБА_2 припаркував автомобіль біля будинку, всі вийшли з нього та стояли на вулиці, курили, дехто з хлопців допивав пиво. В цей час під`їхав автомобіль патрульної поліції і поліцейські стали з`ясовувати, хто був за кермом. Патрульним вони неодноразово повідомляли, що за кермом не був власник автомобіля ОСОБА_1 , однак вони його затримали та склали протоколи про адміністративні правопорушення. Щодо вимоги поліцейського про зупинку автомобіля, то під час руху із автозаправній станції «ОККО» до місця зупинки жодних знаків зупинки від патрульних він не отримував, увімкнутих проблискових маячків не бачив.

Свідок ОСОБА_3 в суді дав показання, що він із компанією перебував на автозаправній станції «ОККО» на вул. Ряшівській у м. Львові. До них приєднався ОСОБА_1 , який попросив ОСОБА_2 сісти за кермо, бо хотів випити. Пили домашнє вино і пиво. Із заправки їхали всі на автомобілі ОСОБА_1 , за кермом був ОСОБА_2 . Після того, як автомобіль було припарковано, всі вийшли на вулицю, де стояли, курили і розмовляли. Тоді під`їхав автомобіль патрульної поліції, ОСОБА_3 подумав, що вони під`їхали через те, що вже була комендантська година, однак працівники патрульної поліції почали питати, хто був за кермом. Всі декілька разів повідомляли їм про те, що за кермом їхав не ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 , однак затримали як водія саме ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 і доводи його захисника, показання свідків, дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст.251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому п.2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із ч.1 ст.122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Статтею 266 КУпАП регламентовано огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, частиною 2 цієї статті передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду на час події визначалась Інструкцією №1452/735.

Відповідно до п.2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, якими за п.3 цього розділу є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, наведене правове регулювання щодо огляду на стан сп`яніння стосується водія транспортного засобу.

В пункті 1.10 Правил дорожнього руху дано визначення, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

На підтвердження обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, судді надано протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №085038 від 12.11.2022 року та серії ААД №085037 від 12.11.2022 року, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, записані на DVD-диск, а також письмові пояснення свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 не заперечуються ті обставини, що він відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння в присутності двох свідків, проте, як стверджує, така відмова була пов`язана з тим, що він не керував транспортним засобом.

З дослідженого відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції, долучених до матеріалів справи, вбачається, що працівник патрульної поліції ОСОБА_7 вийшов зі службового автомобіля з тим, щоб зупинити автомобіль Lexus RX, проте такий не зупинився і поліцейські стали переслідувати вказаний транспортний засіб на патрульному автомобілі. Під час переслідування автомобіль Lexus RX на певний час зник з поля зору поліцейських, а коли вони знайшли цей автомобіль, то він стояв припаркований, в його салоні нікого не було, а поруч стояло кілька осіб, серед яких був і ОСОБА_1 . При цьому, на відеозаписах взагалі не видно, хто знаходився за кермом автомобіля Lexus RX, ознаки цієї особи чи елементи одягу, за якими можливо би було ідентифікувати водія.

Отже, з відеозаписів із нагрудних камер обох поліцейських неможливо встановити, що саме ОСОБА_1 12.11.2022 року о 04.00 год. на вул.Камінна,10 у м.Львові керував автомобілем марки «Lexus RX450M», номерний знак НОМЕР_2 , чи навіть знаходився за кермом такого,

Твердження поліцейських, як видно з відеозаписів, що у них наявне відеопідтвердження того, що за кермом автомобіля марки «Lexus RX450Н», номерний знак НОМЕР_1 , під час спроби зупинки такого поліцейським о 04.00 год. на вул.Камінна,10 у м.Львові, був саме ОСОБА_1 , не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи у суді, судді не було надано відповідних відеозаписів, про які вказували поліцейські.

Крім цього, поліцейські, як вбачається із представлених відеозаписів, кілька разів запитують про те, хто був за кермом автомобіля, тобто вони фактично самі не володіли достатньою і достовірною інформацією про водія авто, а їх висновки про ОСОБА_1 як водія ґрунтувались фактично на припущенні, що він є власником автомобіля і, відповідно, керував таким. Проте, в подальшому доказів, які б дозволили їм достовірно встановити цю обставину, здобуто не було.

Допитані свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 заперечили викладені у протоколах обставини того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, підтвердили, що він перебував в автомобілі в якості пасажира, а таким керував ОСОБА_2 , про що вони одразу ж на місці події пояснили поліцейським.

Такі показання свідків є послідовними, узгоджуються між собою та поясненнями ОСОБА_1 , відповідають іншими матеріалами справи, не суперечать даним відеозаписів, а відтак повністю спростовують ту обставину, що ОСОБА_1 був за кермом автомобіля 12.11.2022 року о 04.00 год.

Також з відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції вбачається, що один з працівників із застосуванням ненормативної лексики вказала, коли автомобіль Lexus RX почав наближатись до патрульного автомобіля, що «це вони … казала ж, що сюдою поїде …», а в подальшому «давай, давай… вже зупинилися… ми їх стільки чекали…», а тому суддя погоджується з доводами захисника, наведеними в письмових поясненнях, про те, що працівники патрульної поліції не можуть безпідставно переслідувати, безпричинно зупиняти транспортні засоби, бути упередженими щодо особи та зобов?язані запобігати порушенню Правил дорожнього руху.

Враховуючи наведене, у судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відповідно, що він є водієм та порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП та що він не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку він здійснив рукою, та порушив вимоги п.2.4, п.8.9 «а» ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД №085038 від 12.11.2022 року та серії ААД №085037 від 12.11.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП містять лише відомості, які патрульний поліцейський сприймав, як адміністративне правопорушення, і які підлягають доказуванню.

Проте, з огляду на наведене, викладене в протоколах обвинувачення є недоведеним, не відповідає дійсним обставинам події, встановленим під час судового розгляду.

За таких обставин суддя прийняв рішення у справі на підставі наявних доказів, оскільки не вправі взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а.

За таких обставин, враховуючи даний конституційний принцип, нормативне регулювання та послідовну практику Верховного Суду, вважаю, що досліджені докази не виключають сумнівів у тому, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп?яніння, а також не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, відтак наявності його вини у вчиненні адміністративних правопорушень. В справі не встановлено жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би беззастережно вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог ч.1 ст.247 КУпАП, вважаю, що порушене відносно ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин у справі наявні підстави для направлення копії постанови та матеріалів справи начальнику Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 щодо невиконання ним вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Керуючись ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови та матеріалів справи скерувати начальнику Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м.Львів, вул. Перфецького, 19) для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення за порушення Правил дорожнього руху відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає на АДРЕСА_2 , щодо події, яка мала місце 12.11.2022 року о 04.00 год. на вул.Камінна,10 у м.Львові, під час якої він керував автомобілем марки «Lexus RX450H», номерний знак НОМЕР_1 .

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний