П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" січня 2023 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення, установила :

згідно сформованого старшим інспектором СОГ ВП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві Кочубей А.О. протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 488464 від 29.11.2022 ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 28.11.2022 рпблизео о 12:00 год. ухилилась від викоання батьківських обов`язків по вихованню своєї малолтіньої доньки ОСОБА_2 , 2011 р.н.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності пояснила, що її донька 2011 р.н. навчається у школі № 246 за адресою: м. Київ, вул. М. Кибальчича, 7, в одному класі з ОСОБА_3 , котра в свою чергу, на її думку, учиняє системні дії спрямовані на цькування її доньки. Те ж саме мало місце 28.11.2022, а саме ОСОБА_3 спровокувала конфлікт з ОСОБА_2 та у ході його розгортання ударила по голові ОСОБА_2 й штрихнула олівцем в руку, що підверджується даними з медичного закладу. Після цієї ситуації батьків дівчаток, в т.ч. її ( ОСОБА_1 ), викликали до школи. По прибуттю до школи працівники правоохоронних органів поспілкувалися з мамами кожної з дівчаток, та на склали на них протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 184 КпАП.

ОСОБА_1 вказала, що займається вихованням доньки, тому не убачає в своїх діях ознак правопорушення за ст. 184 КпАП. Зауважила, що така конфліктна ситуація виникла саме через булінг в школі її доньки в т.ч. ОСОБА_3 й іншими. З цього приводу комунікувала з посадовими особами школи, однак наведене не допомогло врегулювати проблему, а характер цькувань її доньки став системним.

Суд дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно ст. 184 КпАП у ній йдеться про ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтями 251, 280 КпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КпАП, у розумінні ст. 251 КпАП, не є дійсною.

Так, Суд з`ясував, що відповідно до даних рапорту оперативного червого Дніпровського УП від 29.11.22, надійшло повідомлення 29.11.2022 о 12:15 зі служби 102 про подію за 28.11.2022 о 13:00 за адресою: АДРЕСА_2 . Потерпілий: ОСОБА_2 , дата нар.: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце - школа № 246, 5-д клас, місце проживання: АДРЕСА_1 . Діагноз: інфікована рана ладонної поверхні правої кисті, забій м"яких тканин голови, забій-садна правого коліна. Дата скоєння: 28.11.2022 13:00:00. Місце - АДРЕСА_2 . Пояснення: школа № 246. Вчора потерпіла грала з своєю іграшкою, інша дівчина ОСОБА_4 її забрала, потерпілу вдарила по голові та штрихнули олівцем в руку. Це відбувається протягом довгого часу з 1 класу з сторони однолітків. Доставлений: 2 дитяча лікарня, травмпункт.

Згідно довідки № 12095 від 29.11.22 діагноз ОСОБА_2 : інфікована точкова рана ладонної поверхні правої кисті, забій м`яких тканин голови, забій правого коліна.

З пояснень ОСОБА_5 від 29.11.22 витікає, що воно будучи практичним психологом у СШ № 246 була присутня при бесіді з ОСОБА_6 . В процесі розмови ОСОБА_7 визнала, що не хоче вчитися, їй не потрібні англійська мова,інформатика, інші предмети, що вона хоче помститися класу, тому що її не визнають.

З пояснень ОСОБА_8 від 29.11.22 витікає, що вона є вчителем інформатики в указаній школі. 28.11.22 до неї підійшла ОСОБА_9 та поінформувала, що в ході конфлікту ОСОБА_10 проштовхнула їй олівцем руку.

З даних рапорту інспектора СЮП Дніпровського УП О. Бузько та пояснень ОСОБА_11 від 29.11.22 витікає, що у вказану дату між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які є ученицями одного класу, стався конфлікт через те, що ОСОБА_9 малювала на парті лайливі слова відносно ОСОБА_10 , а в подальшому між малолітніми почались взаємні образи, нецензурні лайки та штовханина.

Тим самим, у світлі карти подій, котра мала місце у школі, на думку суду, не є доведеним факт ухилення ОСОБА_1 у питанні виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання донька.

Адже,відповідно до частини першої статті 9 та статті 10 КпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності (див.постанову ВС від 25 травня 2021 року у справі № 383/1120/16-а (2-а/383/4/17).

Об`єктом правопорушення за ст. 184 КпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Описані дії, котрі начебто були учинені донькою ОСОБА_1 (йдеться про малювання на парті, штовханину) не можливо сприймати, як такі, що котрі б указували на те, що остання ( ОСОБА_1 ) в супереч загальноприйнятим нормам моралі, батьківського обов`язку, а також в порушення ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 18 «Конвенції про права дитини», які зобов`язують батьків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, дбати та забезпечувати охорону здоров`я, рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також в рівній мірі нести відповідальність за виховання і розвиток дитини, та норм ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», якою регламентовано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, тож на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, не виконувала покладені на неї обов`язки по догляду за донькою, як у формі умислу, так і у формі необережності.

Відповідно оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю Суд враховує, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами (див. постанову ВС від 09 серпня 2019 року у справі № 760/20247/16-а).

Як наслідок на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 184 КпАП є сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Відповідно до ст. 284 КпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Тим самим, дана правова норма (ст. 284 КпАП) не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене Суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 184 КпАП, так як у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться судом в цій справі на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КпАП є недоведеним.

Згідно п. 1) ст. 247 КпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1) ст. 247 КпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1) ст. 247 КпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 184, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя постановила :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1) ст. 247 даного Кодексу.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені КодексомУкраїни про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-294 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

С у д д я Оксана БІРСА