Дата документу 27.09.2023
Справа № 334/7495/23
Провадження № 3/334/2886/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі,

за ч. 2 ст. 184КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Громадянка ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки, передбачені ч.1 ст. 150 Сімейного кодексу України по вихованню сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , який 22.08.2023 року близько 21-20 години вчинив хуліганські дії в магазині «Варус», розташованому по вул. Товариській, буд. 39 в м. Запоріжжі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані інспектором поліції за ч. 2 ст. 184 КУпАП, як вчинені повторно протягом року, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №257806 від 23.08.2023 року.

В судове засідання, ОСОБА_1 не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась у встановленому законом порядку, про що свідчить довідка про доставку СМС та конверт, який повернувся на адресу суду 25.09.2023 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». З заявою про відкладення розгляду справи не зверталась.

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаною про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, про призначення у справі судового засідання, не була позбавлена можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування причин неявки її в судове засідання у справі нею здійснено не було, будь-яких клопотань нею не подано.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 р. виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. У рішенні від 03.04.2008 в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Відповідно до ч.1ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частина 2 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення та тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що факт вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ№ 257806 від 23.08.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 23.08.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.08.2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 22.08.2023 року; рапортом реєстрації повідомлення зі служби «102» від 22.08.2023 року; супровідним листом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про відсутність фактичних даних та достатніх обставин для внесення відповідної інформації до ЄРДР; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; копією Свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копією паспорту ОСОБА_1 .

Повторність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення протягом року підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2023 року у справі №334/1778/23, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП та застосовано до неї стягнення у виді попередження.

Таким чином, суд вважає доведеним наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, тобто невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд, у відповідності до положень статті 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність та відповідно до норм ст. 36 КУпАП вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Керуючись ст. ст. 40-1, 184, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Коломаренко К. А.