Справа № 331/875/23
Провадження № 3/331/552/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши об`єднані матеріали, за протоколами серії АА №339218 та АА №070972 від 17.01.2023 року, що надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, громадянки України, тимчасово не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ст. 173, ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2023 року в провадження судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М. надійшла справа про адміністративне правопорушення №331/877/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Крім того, в провадженні судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М. перебуває справа про адміністративне правопорушення за №331/875/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність об`єднання справ про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 та ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку із тим, що зазначені протоколи про адміністративне правопорушення складені щодо однієї й тієї ж особи, розглядаються судом одночасно.

Відповідно до опису протоколу серії АА №339218 від 17.01.2023 року 17.01.2023 року гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки по відношенню своєї малолітньої дитини, а саме 17.01.2023 року о 22-26 годин за адресою м. Запоріжжя, Олександрівський район, пр. Соборний, буд. 87-в в кафе «Луїзіана» вчиняла хуліганські дії, перебуваючи в алкогольному сп`янінні, висловлювалась нецензурною лайкою у бік своєї дитини. Таким чином ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії АА №070972 від 17.01.2023 року 17.01.2023 року о 22-26 годин в АДРЕСА_3 гр. ОСОБА_1 1992 року народження висловлювалась нецензурною лайкою в бік працівників поліції та оточуючих, перебуваючи в приміщенні та на території кафе «Луїзіана», внаслідок чого порушила громадський порядок і спокій громадян.

Відповідальність за вказане правопорушення, передбачена ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнала, вказала, що дійсно вона перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинила сварку із працівниками та відвідувачами кафе через те, що вони заступились за дитину, яку вона перед цим вдарила, при цьому виражалась грубою нецензурною лайкою. Після прибуття патрульних поліцейських вона продовжила висловлювалась нецензурною лайкою. Свою поведінку пояснила емоційністю, що була викликана вживанням алкогольних напоїв. Розкаялась, просила суворо не карати. Вказала, що дуже шкодує, особливо про те, що вдарила дитину.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Вказані дії складають об`єктивну сторону даного правопорушення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів.

Таким чином, під громадськими місцями слід розуміти будь-які публічно доступні місця, де є скупчення людей.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері. Це може бути: хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору тощо. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.

При цьому, закон не дає однозначного визначення, що саме підпадає під поняття «інших подібних дій», що порушують громадський порядок і спокій громадян, та в чому саме проявляється хуліганський мотив дій особи, а тому це потребує з`ясування і конкретизації у кожній справі, яка вирішується судом.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП України підтверджена матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 17.01.2023 року серії АА №070972, в якому викладено суть інкримінованого правопорушення;

-поясненнями, які надала ОСОБА_1 в судовому засіданні, де визнала свою вину, із яких судом було встановлено, що вона без причини, усвідомлюючи, що перебуває у громадському місці голосно виражалася нецензурною лайкою ;

-Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №471854, на якому зафіксовано, як працівники патрульної поліції (яких викликали співробітники кафе) підійшли до ОСОБА_1 , яка в цей час нецензурною лайкою висловлювалась в бік відвідувачів. Самі відвідувачі на відеозаписі також вказують на те, що ОСОБА_1 порушувала громадський порядок своєю поведінкою, що виразилось у цинічній лайці та непристойних висловлюваннях, при цьому ОСОБА_1 продовжувала хуліганські дії. Коли співробітники патрульної поліції намагалися доставити ОСОБА_1 до відділу поліції, остання почала висловлюватись у їх бік грубою нецензурною лайкою.

Із переглянутого відеозапису, судом встановлено що ОСОБА_1 розуміла значення своїх дій, мала умисел порушити громадських порядок, ображати оточуючих, принижуючи їхню честь і гідність.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП підтверджена дослідженими доказами.

Вирішуючи питання щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, суд керується наступними мотивами.

Частина перша ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і формі необережності.

Вказана норма є бланкетною і відсилає до законодавства, що встановлює певне коло обов`язків батьків щодо своїх дітей.

Так, статтею. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України до обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини входить:

1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

?Протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №339218 від 17.01.2023 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення;

?Поясненнями, які надала ОСОБА_1 в судовому засіданні, де визнала свою вину, зокрема визнала, що вдарила сина, пояснити причини своєї поведінки крім стану алкогольного сп`яніння нічим не змогла;

?Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №471854, на якому зафіксовано, як працівники патрульної поліції (яких викликали співробітники кафе) підійшли до ОСОБА_1 , та після запропонували надати свої пояснення. Після чого,малолітній ОСОБА_2 пояснив співробітникам поліції, що це його матір, яка вдарила його по обличчю. У той же час ОСОБА_1 продовжувала висловлювалась нецензурною лайкою у присутності дитині сина та у його сторону. Відвідувачі закладу та працівники також підтвердили, що ОСОБА_1 вдарила дитину, після чого їй зробили зауваження та у результаті розпочався словесний конфлікт у результаті якого викликали поліцію. Також ОСОБА_1 не заперечувала, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Така поведінка ОСОБА_1 не відповідає обов`язку батьків поважати дитину та забезпечити її виховання у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Більш того, сімейним кодексом прямо заборонені фізичні покарання дітей. Більш того, застосування фізичної сили до біль слабкої дитини у присутності інших осіб може завдати шкоди самоусвідомленню та самооцінці дитини, що може стати перешкодою для гармонійного розвитку.

Суд, проаналізувавши та оцінивши всі докази по справі, вважає, що наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП підтверджена повністю.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчинених правопорушень, дані про особу правопорушниці, ступінь вини, майновий стан порушниці, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ст. 173, ч. 1 ст. 184 КУпАП у вигляді штрафу у межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП..

Відповідно до ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 33, 34, 35, 36, 173, 184, 283, 284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу № 331/875/23 про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП зі справою 331/877/23 про притягнення ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП об`єднати в одне провадження та надати № 331/875/23, провадження № 3/331/552/2023.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 184 КУпАП і накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн. у дохід держави.

Реквізити для оплати штрафу: Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081100; ЄДРПОУ: 37941997; Банк: Казначейство України (ЕАП); Рахунок: UA0008479; ККДБ: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» .

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривні 80 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.М. Кольц