Справа № 496/5927/22
Провадження № 3/496/273/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
військово службовець, старшина військової частини НОМЕР_1
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП
В С Т А Н О В И В:
24.11.2022 року о 15:30 год. в м. Біляївка, по вул. Московська, 23, керував автомобілем Мерседес, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від медичного огляду на стан сп`яніння та продуття алкостесту «Драгер» відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 185 КУпАП.
Крім того, 24.11.2022 року о 15:50 год. в м. Біляївка, на розі вулиці Харківська та Івана Франка ОСОБА_1 вчинив злісну не покору законній вимозі поліцейського, а саме на зауваження припинити хуліганські дії не реагував при цьому образливо чиплявся до поліцейських та висловлювався нецензурною словами. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 185 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що особа зобов`язана, з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року).
Таким чином, суд вжив всіх заходів для повідомлення правопорушника.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого: ч.1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та за ст. 185 КУпАП за кваліфікуючою ознакою злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
На підставі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), в тому числі і місце проживання; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення.
У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 26 червня 1992 року "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів" зазначено, що при розгляді справ про правопорушення, передбачені статтями 185 і 185-7 КпАП України, судді зобов`язані перевіряти правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення, наявність пояснень особи, яка притягується до відповідальності, та свідків правопорушення, даних, що характеризують цю особу, зокрема, чи притягалась вона раніше до адміністративної відповідальності протягом року. У разі відсутності зазначених даних матеріал підлягає поверненню органу внутрішніх справ для належного оформлення.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 26 червня 1992 року "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів" передбачено, що згідно зі ст. 185 КпАП України злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Дане положення знайшло своє відображення у п. 5 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України(конституційності) окремих положень статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 5 частини першої статті 11 Закону України "Про міліцію" від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011 Відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України(254к/96-ВР) виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями. Кодекс (80731-10, 80732-10) передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця (стаття 185) (80731-10). Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАВ №542075 від 24.11.2022 року та серії ААД №122192 від 24.11.2022 року, копія протоколами про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рапортами, довідкою інспектора ВРПП ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ст. лейтенантом поліції О. Бєлух відповідно до якої встановлено, що з наявних даних в Інформаційному порталі Національної поліції України в період з 24.11.2021 року по 24.11.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія отримував, копією паспорта та копією військового квитка серії НОМЕР_3 , диском з відеозаписом.
Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення з ОСОБА_4 приймаю до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, і вважаю, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.
Керуючись ст. ст. 40-1, ст. 185, ч.1 ст. 130, ст. 284, 288, 291 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративним стягненням у вигляді:
-за ст. 185 КпАП України - у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень;
-за ч.1 ст. 130 КпАП України - у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно піддати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), адміністративному стягненню в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, передбаченої за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), на користь держави судовий збір в сумі 536,80 гривень.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.Л. Пасечник

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2023 року