Справа № 308/7302/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , прирядженого військовослужбовця відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У період з 09.00 год. 28.04.2023 до 11.00 год. 29.04.2023 солдат ОСОБА_2 був спланований та виконував наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» з позиції місця тривалого несення служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на напрямку 347 прикордонного знаку «У». У період з 14.35 год. до 15.45 год. 28.04.2023, під час раптової перевірки заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з персоналу лейтенантом ОСОБА_3 та лейтенантом ОСОБА_4 , здійснено перевірку організації та несення служби прикордонного наряду шляхом проведення стройового огляду. Під час перевірки прикордонного наряду «Прикордонний патруль» у складі солдата ОСОБА_5 було виявлено особистий мобільний телефон, яким він користувався на службі, тобто в діях військовослужбовця вбачаються ознаки порушення правил несення прикордонної служби військовою службовою особою. Своїми діями порушив вимоги ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, п. 5 ст. 23 «Правове становище особового складу ДПСУ» Закону України «Про Державну прикордонну службу України» пункту 12 Глави 2. «Організація несення служби прикордонними нарядами» Розділу 2. «Служба прикордонних нарядів» Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України № 1261 від 19.10.2015, що виразилося у виявленні особистого мобільного телефону, та як наслідок призвело до порушення прямої заборони керівних нормативних документів під час несення служби з охорони державного кордону України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомлено.

При цьому суддя враховує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 012799 від 29.04.2023; рапортом техніка групи логістики ВІПС «Саловка» Гуч О. від 28.04.2023; рапортом заступника начальника ВІПС «Саловка» Гречка А. від 28.04.2023; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 29.04.2023, згідно з якими свою вину у вчиненні порушення визнав повністю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, п. 5 ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», пункту 12 Глави 2 Розділу 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України № 1261 від 19.10.2015.

Досліджені та перевірені доказами обставини поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини та вважаю необхідним накласти на нього мінімальне адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, яка є альтернативною, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_6 підлягає стягненню судовий збір у сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 172-18 ч. 2, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай