Справа № 496/100/23
Провадження № 3/496/518/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на посаді водія-монтажника 1 автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріального забезпечення 2 реактивно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ,

за ст. 172-11 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

13.12.2022 року близько 18:00 год матрос ОСОБА_1 залишив розташування підрозділу в АДРЕСА_3 , з дозволу командира 3 зведеної стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , для вирішення соціально-побутових питань та мав повернутися до 10:00 год 14.12.2022 року, однак у встановлений час військовослужбовець ОСОБА_1 не прибув, на телефонні дзвінки не відповідав, до місця розташування військової частини НОМЕР_1 повернувся о 14:00 год 16.12.2022 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить розглянути справу без його участі.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, суд приходить до наступного.
В протоколі А1325 № 135 про військове адміністративне правопорушення від 19.12.2022 року дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Так, відповідальність за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП настає за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

За ч. 1 ст. 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена така кваліфікуюча ознака як «в умовах особливого періоду», як це передбачено ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатись від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом А1325 № 132 про військове адміністративне правопорушення від 19.12.2022 року, рапортом бабія М. від 14.12.2022 року про призначення службового розслідування, поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , довідкою-доповіддю ОСОБА_4 від 14.12.2022 року, довідкою-доповіддю ОСОБА_5 від 16.12.2022 року, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 9по стройовій частині) № 67 від 23.03.2022 року про призначення військовослужбовця військової служби за призовом (мобілізований) на посаду за штатом воєнного часу матроса ОСОБА_1 .

Однак, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП нез`явлення військовослужбовця вчасно без поважних причин на військову службу з відрядження, тривалістю до десяти діб.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд приймає до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу на користь держави у розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.12 ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і дана справа пов`язана з виконанням ним військового обов`язку, від сплати судового збору його слід звільнити.

Керуючись ст. ст. 40-1, 172-11, 283, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч. 3 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина