ЄУН №337/4196/20
Провадження №3-в/337/7/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Дмитро Сергійович, розглянувши матеріали подання заступника начальника Хортицького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області майора внутрішньої служби Попко Романа Сергійовича про вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови відносно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2023 року заступник начальника Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Запорізькій області майор внутрішньої служби Попко Р.С. звернувся до суду з поданням про вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2020 року відносно ОСОБА_1 , на якого за ст. 183-1 ч.3 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт строком на 240 годин.

Дана постанова отримана органом пробації та прийнята до виконання 16.12.2020 року. ОСОБА_1 неодноразово за викликами до органу пробації для ознайомлення з умовами відбування стягнення не з`явився. З метою встановлення місця проживання ОСОБА_1 інспектором відділу був здійснений вихід за адресою проживання: АДРЕСА_1 та опитано батька правопорушника, який пояснив, що його син проживає за даною адресою, виклики до відділу пробації отримував, але причини неявки не знає, та надав номер мобільного телефону. Того ж дня інспектором зателефоновано ОСОБА_1 та повідомлено про необхідність явки до відділу для ознайомлення з порядком та умовами відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Правопорушника ОСОБА_1 29.12.2020 року ознайомлено з порядком та умовами відбування громадських робіт, та видано направлення до КП «Запоріжремсервіс», проте ОСОБА_1 до КП «Запоріжремсервіс» не прибув, громадські роботи не відпрацював.

Інспектором були повторно направлені виклики правопорушнику для явки до відділу пробації та 29.01.2021 року здійснений вихід за адресою проживання правопорушника, який пояснив, що до КП «Запоріжремсервіс» не звертався, оскільки працював за основним місцем роботи в ТОВ «Джи Еф ЕС».

01.02.2021 року ОСОБА_1 з`явився до органу пробації, його було опитано та складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-2 КУпАП. Справу направлено до Ленінського районного суду м.Запоріжжя, але провадження по справі закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності та видано повторне направлення до КП «Запоріжремсервіс» для відбування суспільно корисних робіт. Правопорушник ОСОБА_2 за направленням до підприємства повторно не з`явився.

У подальшому на адресу правопорушника неодноразово направлялися виклики та в телефонному режимі мати правопорушника повідомила, що її син близько місяця з ними не проживає і місце його перебування їй невідоме. Для встановлення місця перебування ОСОБА_1 , інспектором направлені запити до медичних установ та ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Станом на 16.01.2022 року ОСОБА_1 стягнення у виді суспільно корисних робіт не відбув, за даними РАЦС актовий запис про смерть відсутній, до кримінальної відповідальності не притягувався, перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, невідбутий строк стягнення у виді суспільно корисних робіт складає 240(двісті сорок) годин.

З часу, набуття законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 240 годин суспільно корисних робіт минуло більше ніж два роки, тому вважає за необхідне застосувати щодо нього подібні правовідносини, які передбачені у п.1 ч.1 ст. 80 КК України, і звільнити його від відбування адміністративного стягнення на підставі закінчення строку давності виконання.

Представник органу пробації надав суду заяву про розгляд подання без його участі, внесене подання підтримує у повному обсязі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, заяв до суду не надав.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст.298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно дост.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Ст.325-1 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили.

Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.325-4 КУпАП у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт строком на 240 годин.

Вказана постанова направлена для виконання до Хортицького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області та отримана 16.12.2020 року.

В порядку виконання постанови органом пробації неодноразово здійснювалися виклики правопорушника ОСОБА_1 та видавалось направлення до КП «Запоріжремсервіс» для відбування суспільно корисних робіт, однак останнім роботи не відпрацьовані. В подальшому було встановлено, що за зазначеною адресою ОСОБА_1 не проживає та працює офіційно в ТОВ «Джи Еф Ес». За медичною допомогою до лікарняних установ він не звертався, актовий запис про його смерть не виявлений, до кримінальної відповідальності він не притягувався та з 03.10.2022 року перебуває на військовій службі в Збройних силах України.

Відповідно до п.13.13 Порядку виконання адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт, виправних робіт та суспільно корисних робіт, затвердженого наказом Мінюсту №474/5від 19 березня 2013 року (далі - Порядок), якщо після перевірки за місцем проживання порушника встановлено, що він за цим місцем не проживає, місце перебування його невідоме або наявні підстави, що унеможливлюють виконання постанови суду, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду, який виніс постанову, подання щодо вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови.

В даній справі судом встановлено, що постанова суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт не була виконана з об`єктивних причин - відсутність правопорушника за місцем проживання, перебування правопорушника на військовій службі в Збройних Силах України, що унеможливлює виконання постанови суду.

При цьому, суд вважає, що органом пробації вжито всіх належних та достатніх заходів для встановлення місця проживання (перебування) правопорушника та вищевказаним Порядком передбачено право органу пробації звернутися до суду із поданням щодо вирішення питання подальшого виконання постанови суду.

Вирішуючи це питання, суд виходить з того, що КУпАП не містить регулювання певної частини питань, пов`язаних з примусовим виконанням постанов про накладання адміністративного стягнення, зокрема строків давності виконання судового рішення.

Разом з тим, відповідно до ч.1ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п.3.4 і 3.6. свого рішення від 11.10.2011р. (справа №10-рп/2011) Конституційний Суд України, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вже зазначалось, законодавцем залишено поза сферою правового регулювання питання щодо строків виконання постанов про накладання адміністративного стягнення, створивши тим самим ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Особа, на яку накладено певний вид стягнення, не може перебувати в потенційному очікуванні виконання фактично покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і правопорушником відповідні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання судового рішення про накладення стягнення.

Такі строки встановлені ст.80 КК України, яка регламентує питання звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Таким чином, порушено інший фундаментальний принцип права - принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст.80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду в той час, коли адміністративне правопорушення на відміну від кримінального правопорушення є менш суспільно небезпечним.

Враховуючи вищевказане, суд вважає необхідним в даній справі застосувати аналогію закону, а саме нормип.1 ч.1 ст.80 КК України, відповідно до якої особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що постанова про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 240 годин суспільно корисних робіт не виконана протягом більше 2-х років з моменту набрання законної сили та з об`єктивних причин, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_1 від відбування цього адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови суду.

Таким чином, подання органу пробації слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.9 Конституції України,ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.2, 7, 298, 304 КУпАП України,ст.80 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання Хортицького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді 240 годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09.11.2020 р. (справа №3/337/1221/2020, ЄУН 337/4196/20), у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня її постановлення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: Д.С. Бредун