Справа 573/1763/22
Номер провадження 3/573/9/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

(повний текст)

24 січня 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Свиргуненко Ю.М.,

з участю секретаря Федорченко Г.В.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

свідків ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

09 грудня 2022 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №316211 від 25 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП).

За змістом вказаного протоколу, 25 листопада 2022 року о 22 годині 25 хвилин по вул. Соборній у м. Білопілля ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, д. н. з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер алкотест 6820». Результат огляду склав 1.19‰. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків. Таким чином, останній порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 25 листопада 2022 року, приблизно о пів на 23 годину вийшов до під`їзду, щоб забрати з автомобіля акумулятор і магнітолу. В цей час підійшли працівники поліції, один з яких запитав, чи йому належить автомобіль, на що він відповів ствердно. На питання поліцейських, чи вживав він алкогольні напої, відповів, що вживав, але транспортним засобом не керував. Після цього поліцейські, зазначивши, що бачили, як його автомобіль заїхав у двір, запропонували пройти огляд на місці, на що він погодився. Під час огляду були присутні свідки, яких працівники поліції зупинили на вулиці Соборній.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що точної дати не пам`ятає, в вечірній час на службовому автомобілі разом з поліцейськими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 патрулювали м. Білопілля. Рухаючись по вул. Соборній у напрямку вул. Маяковського, побачили автомобіль ВАЗ 2101, який рухався в попутному напрямку. Вказаний транспортний засіб різко повернув ліворуч у двір багатоповерхового будинку, і вони поїхали слідом за ним. Зупинившись у дворі будинку АДРЕСА_2 , інспектор ОСОБА_5 підійшов до водія автомобіля ВАЗ та попросив надати документи. Під час бесіди, напарник відчув від водія запах алкоголю. У зв`язку з цим, він запросив в якості свідків хлопця й дівчину, які проходили мимо. Останні були присутні під час продуття ОСОБА_1 газоаналізатора та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні показали, що 25 листопада 2022 року в вечірній час за запрошенням поліцейського бути присутніми в якості свідків під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. Як останній їхав на машині не бачили. Коли підійшли, автомобіль був припаркований біля під`їзду.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин справи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245, ст. 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений у порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому у справі протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

З протоколу серії ААБ №316211 вбачається, що 25 листопада 2022 року о 22 годині 25 хвилин по вул. Соборній у м. Білопілля ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, д. н. з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер алкотест 6820». Результат огляду склав 1.19‰.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечував факт керування транспортним засобом.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні показали, що не бачили як ОСОБА_7 керував транспортним засобом. В момент, коли вони підійшли, всі стояли, автомобіль був припаркований біля під`їзду. В їх присутності особа, яка притягується до адміністративної відповідальності відкрила запечатаний мундштук та подула в нього. Газоаналізатор показав позитивний результат .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, відеофіксація правопорушення проводилася за допомогою нагрудної відеокамери. Водночас, на наявному в матеріалах оптичному диску відеозапис відсутній. Згідно з повідомленням т.в.о. начальника ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області від 30 грудня 2022 року, відеоматеріали до протоколу серії ААБ №316211 відсутні з технічних причин.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З наведеного вище слідує, що суб`єктом адміністративного правопорушення. передбаченого ст. 130 КУпАП України, є особа, яка керувала транспортним засобом.

У судовому засіданні доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем не спростовані ані наявними матеріалами провадження, ані іншими доказами (показаннями можливих свідків чи відеозаписом події, які суд намагався встановити).

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Конституційний Суд України (далі КСУ) зауважив, що «елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019). При цьому, виходячи із сталої практики ЄСПЛ (рішення у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25 квітня 2013 року з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п. 1 ст. 6 Конвенції, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції», безпосередні показання ОСОБА_1 в суді мають більше значення для визнання (чи невизнання) його вини у порушенні ПДР, ніж письмові пояснення свідків, а працівники поліції не є безсторонніми особами і напряму заінтересовані у наслідках розгляду справи.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно з якою «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). «Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, оскільки не встановлено, що він був водієм, належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у вчиненні цього правопорушення в судовому засіданні не встановлено. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» ПДР.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 245, 247, 251, 280, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлений 24 січня 2023 року.

Суддя