Справа № 177/475/23
Провадження № 3/177/415/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А. розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 21.02.2023 о 19 год. 30 хв., керуючи вантажним автомобілем марки Mercedes Actros 2542, р/н НОМЕР_1 , з причепом Krone ZZ, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі Н-11, кілометровий стовпчик 73, поблизу с. Широке у Криворізькому районі Дніпропетровської області, у порушення п.п. 1.5, 2.3б, 10.1, 13.3, 12.3 Правил дорожнього руху України, не врахував зміну дорожньої обстановки під час об`їзду перешкоди для руху, не дотримався бокового інтервалу, завчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, скоїв зіткнення з вантажним автомобілем марки Daff LF 55220, р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався праворуч у крайній правій смузі прямо в попутному напрямку. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки їх власникам.

Окрім того, після скоєння ДТП, що мало місце 21.02.2023 о 19 год. 30 хв., на автодорозі Н-11, кілометровий стовпчик 73, поблизу с. Широке у Криворізькому районі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив вимоги п.п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував обставин, що вкладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції норм ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, з урахуванням положень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, особа підлягає адміністративній відповідальності у випадку, зокрема, порушення нею, як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна та залишення нею місця дорожньо-транспортної пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень підтверджується письмовими доказами в справі, а саме:

-протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №438570 та ААД №438571 від 21.02.2023, у яких зазначено обставини вчинення ОСОБА_1 ДТП, що мала місце 21.02.2023 на автодорозі Н-11, кілометровий стовпчик 73, поблизу с. Широке у Криворізькому районі Дніпропетровської області та залишення ним місця дорожньо-транспортної пригоди;

-схемою місця ДТП від 21.02.2023. Внаслідок ДТП транспортний засіб марки Daff LF 55220, реєстраційний номер НОМЕР_3 , отримав пошкодження лівої бокової частини;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ;

-фототаблицею з зображенням механічних пошкоджень транспортного засобу;

-довідкою з національної автоматизованої інформаційної системи ГСЦ МВС України про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_4 .

Відповідно до п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Пунктом 2.3 «б» ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як зазначено у п. 12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху (п. 13.3 ПДР України).

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин вчинення ДТП, механізму його вчинення, характеру механічних пошкоджень, інформації зі схеми місця ДТП, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП та механічні пошкодження транспортного засобу, є прямим наслідком допущення ОСОБА_1 порушень п.п. 1.5, 2.3б, 10.1, 13.3, 12.3 ПДР України та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознакою порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.10 ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Аналізом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди; 2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця ДТП.

Під час судового розгляду встановлено, що після ДТП водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП, що відображено у його письмових поясненнях, наданих працівникам ПП, а також у письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_3 .

Оскільки факт залишення ОСОБА_1 місця ДТП є доведеним, доказів на спростування відсутності у нього умислу на залишення місця ДТП ним не надано, суд приходить до висновку про доведеність порушення ним вимог п. 2.10 ПДР України.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані в справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП за ознаками: залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обираючи вид і міру стягнення, суд, керуючись вимогами ст. 33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_1 , який з`явився в судове засідання, вину у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушеннях визнав, що є обставиною, яка пом`якшує його відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суспільну небезпечність адміністративних правопорушень, які створюють небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу, остаточно визначивши стягнення в порядку ст. 36 КУпАП, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33-35, 36, 40-1, 122-4, 124, 245, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 № 177/475/23 (провадження № 3/177/415/23) за ст. 122-4 КУпАП та 177/476/23 (провадження № 3/177/416/23) за ст. 124 КУпАП, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер 177/475/23.

ОСОБА_1 визнати винуватиму скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та піддати адміністративному стягненню, з урахуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: