Справа № 343/185/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

16.03.2023 року смт. Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Степанова О.С. розглянувши матеріали справи, які надійшли з Відділення поліції №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, інвалідом не являється, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №057954 від 19.01.2023 року, 19.01.2023 року о 14.50 год. в с. Данилівка по вул. Центральна, 1 Синельниківського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою приладу Драгер у встановленому законом порядку, результат огляду 2,22 проміле.

Правопорушник в судове засідання не з`явився, представник ОСОБА_1 Єланський О.Г. надіслав до суду клопотання про закриття провадження у справі відповідно до п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що прилад, за допомогою якого, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції проводили огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не є спеціальним технічним засобом. Окрім того, до матеріалів справи не додано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки приладу Dragger ALKOTEST 6810; не зазначено які саме ознаки алкогольного сп`яніння були присутні у ОСОБА_1 , що стало підставою для проведення його огляду на стан сп`яніння; відсутні докази вручення ОСОБА_1 акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Крім того, в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відсутній відеозапис на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та навіть на підтвердження самого факту керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом. До матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, долучені фрагменти відеозапису, які не містять доказової бази по справі, а саме: відсутні докази того, що особа на відеозапису є саме ОСОБА_1 , оскільки невідомо яким чином було встановлено особу та на підставі якого документа; відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки, відповідно до відеозапису, запис починається коли транспортний засіб уже стояв нерухомо, і особа, на яку вказують працівники поліції, як ОСОБА_1 , взагалі знаходилася на пасажирському сидінні транспортного засобу; з відеозапису незрозуміло причину зупинки транспортного засобу, та і сам момент зупинки транспортного засобу відсутній (чи відбувалась зупинка - невідомо); відсутні докази наявності у особи, на яку працівники поліції вказують ОСОБА_1 , ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, оскільки останній прямо та чітко відповідав на всі запитання працівника поліції та виконував його вказівки; з відеозапису не вбачається, що особі, на яку працівники поліції вказують як ОСОБА_1 , було роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП, у тому числі право на правову допомогу, та вказана особа однозначно відмовилась від нього; з відеозапису не вбачається, що за участі особи, на яку працівники поліції вказують як ОСОБА_1 , складався будь-який процесуальний документ (протокол, пояснення тощо) та вказана особа їх підписувала. Окрім того, у протоколі про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото чи відеозапис порушення. Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №057954 від 19.01.2023 року у графах «свідки чи потерпілі 1:» зазначено «відео з бодікамери», однак не зазначено точну марку, модель, а також серійний номер пристроїв, на який здійснювався відеозапис, що дозволило б однозначно ідентифікувати вказані пристрої. Таким чином, вказаний протокол про адміністративне правопорушення у розумінні вимог закону не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено вказані відеозаписи, а тому вони не можуть вважатися належними доказами. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №057954 року не зафіксовано жодного свідка нібито адміністративного правопорушення. В порушення вимог ст.ст.32,35 Закону України «Про національну поліцію» та в порушення вимог ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» не є зрозумілою причина зупинки транспортного засобу, та чи взагалі вона відбувалась. Так, незаконна зупинка транспортного засобу не тягне за собою відповідальності і у разі виявлення інших правопорушень після її вчинення. Таким чином, вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом взагалі, а тим більше у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, а тому в його діях відсутні події і склад даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування піл впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно п.п.1, 2 розділу ІІ вищевказаної Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 10 розділу II вищевказаної Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Працівники патрульної поліції, у разі наявності ознак, проводять огляд водія на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, які дозволені до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спільний наказ МОЗ і МВС від 09.11.2015 р. №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»). Правонаступником Держспоживстандарту є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України. Отже, дозвіл МОЗ та Мінекономрозвитку повинен бути у формі спеціального наказу про дозвіл до використання таких приладів як спеціальних технічних засобів.

Відповідно до Наказу МВС України від 01.03.2010 року №33 було затверджено «Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху». Однак, відповідно до Наказу МВС України від 26.12.2018 року №1052, визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства внутрішніх справ України від 01 березня 2010 року № 33 «Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 30 березня 2010 року за № 262/17557. будь-яким іншим нормативно-правовим актом на теперішній час не затверджено перелік технічних засобів для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху.

Відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2017 року № 122, Держлікслужба здійснює ведення Реєстру осіб, відповідальних за ведення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг. Орган з оцінки відповідності інформує, зокрема Держлікслужбу про всі видані, змінені, доповнені, тимчасово припинені, відкладені або відхилені сертифікати відповідності.

Відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення Газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» не містить оцінки відповідності та державної реєстрації. Між тим, відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2010 року № 95, строк дії свідоцтва приладу «Drager Alcotest 6810» про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року, вичерпаний 10.02.2015 року.

Таким чином, прилад, за допомогою якого, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції проводили огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не є спеціальним технічним засобом.

Окрім того, в порушення вищевказаних вимог, до матеріалів справи не додано: сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки приладу Dragger ALKOTEST 6810; не зазначено які саме ознаки алкогольного сп`яніння були присутні у ОСОБА_1 , що стало підставою для проведення його огляду на стан сп`яніння; відсутні докази вручення ОСОБА_1 акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Також відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Так, у відповідності до п.п. 2.5, 3.3 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) забезпечується кожен працівник патрульної поліції, який заступає на зміну, в будь-якому випадку хоча б однією нагрудною камерою (відеореєстратором) забезпечується екіпаж. Нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відео зйомки при будь-якому контакті з особами.

Проте, в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в порушення вищевказаних вимог, відсутній відеозапис на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та навіть на підтвердження самого факту керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом.

Окрім того, у протоколі про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото чи відеозапис порушення. Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 13 лютого 2020 у справі № 524/9716/16-а.

Якщо протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, цей доказ є неналежним.

Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 15 листопада 2018 у справі №524/5536/17.

У даному випадку у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №057954 від 19.01.2023 року у графах «свідки чи потерпілі 1:» зазначено «відео з бодікамери», однак, не зазначено точну марку, модель, а також серійний номер пристроїв, на який здійснювався відеозапис, що дозволило б однозначно ідентифікувати вказані пристрої.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №057954 від 19.01.2023 року відносно ОСОБА_1 , складений за ч.1 ст.130 КУпАП, в розумінні статті 251 КУпАП не підтверджує вчинення останнім правопорушення.

А відтак, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях чи доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надано.

За таких обставин вважаю, що при складанні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції не долучено безумовних та переконливих доказів об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення та вини, що свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддя наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суддя, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В зв`язку з вищенаведеним і керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суддя,-

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О.С. Степанова