ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/118/23

провадження № 3/0285/392/23

05 січня 2023 року м. Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Новоград-Волинського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з наданих матеріалів, 28.12.2022 близько 17 год та 29.12.2022 близько 19 год., ОСОБА_2 , шляхом вільного доступу, з домоволодіння, де він винаймає житло у ОСОБА_3 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , таємно викрав належне останній майно: чотири банки ємністю по 0,5 л консервованого салату і варення, вартістю по 30 грн. кожна.

Враховуючи те, що відносно ОСОБА_2 складено два протоколи за порушення, що посягають на власність, які взаємопов`язані, вважаю за можливе об`єднати справи в одне провадження, оскільки спільний їх розгляд буде доцільним та дозволить більш повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи. Це відповідатиме принципу процесуальної економії та виключить можливість винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Розгляд справи, у відповідності до ч.2 ст.277 КУпАП, проведено невідкладно, за відсутності особи, відносно якої матеріали складені, та за наявності заяви про слухання справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Законодавство визначає крадіжку як таємне викрадення чужого майна. Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих чи інших осіб. Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Останнім є грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП, підтверджується матеріалами справи від 02.01.2023, а саме:

даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАВ №738049, №738142;

протоколом прийняття заяви про вчинене порушення від ОСОБА_3 та її письмовими поясненнями про обставини вчинення крадіжки її майна з домоволодіння квартирантом ОСОБА_2 ;

довідками про вартість викраденого майна.

Принагідно зазначити, що в Україні 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, який Указом Президента України наразі продовжений. Достовірно це знаючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_2 , реалізуючи свій умисел і переслідуючи корисливий мотив, вчинив крадіжку в умовах воєнного стану.

Дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують його відповідальність, не встановлено.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових порушень. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення; особу ОСОБА_2 , який належних та допустимих доказів на спростування своєї вини у скоєному правопорушенні не надав; всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.51 КУпАП, що буде необхідним для його виправлення, достатнім для виконання завдань КУпАП.

Головною метою адміністративної відповідальності є не лише сам факт накладення на правопорушника певного виду стягнення, а його виховання і формування у нього звички законослухняної поведінки, а тому накладення на ОСОБА_2 стягнення у вигляді максимального штрафу, на думку суду, буде достатнім для виховних та попереджувальних цілей.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожитого мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 36, 51, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Справу №285/118/23 (провадження №3/0285/392/23) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.51 КУпАП об`єднати зі справою №285/119/23 (провадження №3/0282/393/23) про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.51КУпАП,

присвоївши справі №285/118/23 (провадження №3/0285/392/23).

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин