Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., за участю ОСОБА_1 , його захисника адвоката Бакаєвича А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бакаєвича Анатолія Вікторовича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні якого перебувають малолітні діти, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22.10.2022 о 01 год 25 хв в с. Підгайці на вул. Дубнівській, керував транспортним засобом марки RENAULT д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер та в лікувальному закладі відмовився, чим порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України, та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із постановою судді, захисник Бакаєвич А.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у зв`язку . Вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та незаконним, прийнятим із порушеннями норм матеріального і процесуального права, таким що не базується фактичних обставинах справи та допустимих доказах, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

В обґрунтування вказує на відсутність в матеріалах провадження допустимих доказів, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом, а відеозаписом з бодікамери працівника поліції не зафіксовано зупинку автомобіля під керуванням останнього.

Стверджує, що ОСОБА_1 вжив пляшку пива після того як він виконав вимогу військових від`їхати в сторону і чекати до завершення комендантської години, що першим було виконано.

З урахуванням викладеного, на переконання апелянта, усі подальші вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, оскільки транспортний засіб під його керуванням останніми не зупинявся, а тому всі складенні в подальшому документи щодо його підзахисного не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

Таким чином, захисник зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та відеофайли, на яких зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спанні, не свідчать про доведеність винуватості останнього без встановлення факту керування ним транспортним засобом за обставин вказаних у протоколі.

На підставі наведеного, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Бакаєвича А.В., які просили вимоги апеляційної скарги задовольнити з викладених у ній підстав, суддя доходить наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованих висновків про його винуватість у вчиненні правопорушення.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, його винуватість підтверджується матеріалами справи зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції надав належну оцінку. Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №073290 від 22.10.2022, який ОСОБА_1 підписаний, що у свою чергу свідчить про згоду останнього щодо викладених у ньому обставин події. Актом огляду на стан сп`яніння, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер». Крім вказаного вище, з відеозапису, який досліджений місцевим судом в судовому засіданні, також вбачається, що ОСОБА_1 , не заперечував факт керування транспортним засобом та визнав вживання ним алкогольних напоїв.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст.251, ст.252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам

Таким чином місцевий суд обґрунтовано визнав достовірними ці докази, оскільки ними доводиться вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Наведені докази узгоджуються між собою та, в своїй сукупності, дають можливість чітко відтворити обставини події, які були на момент вчинення правопорушення. а відтак твердження сторони захисту щодо не з`ясування всіх обставин справи та не надання належної оцінки наявних в матеріалах доказам є необґрунтованими.

Основні доводи апелянта щодо скасування постанови суду першої інстанції зводяться до відсутності в матеріалах провадження належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в станні алкогольного сп`яніння та подальша його зупинка працівниками поліції.

Насамперед слід зауважує, що ні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ні її захисником Бакаєвичем А.В. не оспорюється факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки RENAULT д.н.з. НОМЕР_1 під час комендантської години та був зупинений військовими на блокпості у с. Підгайці, Луцького району.

Щодо доводів апелянта про не керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то вони спростовуються матеріалами провадження, зокрема, з відеозаписом з бодікамери працівника поліції.

Так з відеофайлу № 2022_1022_013657_024( на 30 секунді відтворення) вбачається, що на запитання працівника поліції про вживання спиртних напоїв, ОСОБА_1 ствердив про вживання ним пляшки пива півгодини назад. В подальшому на 02:12 хвилині відтворення зафіксовано пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 відкрити упакування мундштука для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_1 вказав про відсутність необхідності проводити відповідний огляд, оскільки він є лишнім, визнав про вживання пива та наявність у нього алкогольного сп`яніння, а тому не заперечував проти складання щодо нього матеріалів про адміністративне правопорушення.

З відеофайлу № 2022_1022_013957_025 ( на 20 секунді відтворення) після пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та роз`яснення працівником поліції про допустиму норму алкоголю в крові 0,20 проміле, ОСОБА_1 ствердив: « та є 0,20, стопудово» та відмовився від вказаного огляду як за допомогою спеціального технічного приладу, так і у медичному закладі.

Таким чином, з вказаних вище відеозаписів слідує, що при спілкуванні працівників поліції з ОСОБА_1 , останній факт керування транспортним засобом не заперечував та погодився про складання адміністративних матеріалів, про що і свідчий його підпис у протоколі.

Враховуючи зазначене, на переконання апеляційного суду, відсутність на відеозаписі з бодікамери поліцейського факту самого безпосереднього керування ОСОБА_1 автомобілем та його зупинка працівниками поліції не є істотним порушенням вимог КУпАП та беззаперечною підставою для скасування судового рішення.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.

Таким чином, аналіз досліджених доказів у їх сукупності дає підстави суду зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 а ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а викладені апелянтами в апеляційній скарзі доводи жодним чином не спростовують їх.

Незгода сторони захисту з оцінкою місцевим судом доказів у даній справі не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку, не встановлено.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисником, апеляційний суд не знаходить, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бакаєвича Анатолія Вікторовича залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук