ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2062/23
провадження № 3/753/1526/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Рудюк О.Ю., за участю ОСОБА_1 , захисника Носова Р.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КпАП України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 25 січня 2023 року о 10 год. 05 хв. керував автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по пр-ту Бажана (метро Осокорки) з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в суді пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду, поліцейський вимкнув відео і сказав, що він може відмовитися від проходження, а потім самостійно пройти огляд. Оскільки він довіряв поліції, то ввечері самостійно здав аналізи в «Діла», а увечері зателефонував на «102» та сказав, що його ввели в оману, сказавши, що я можу самостійно пройти огляд, що не відповідало дійсності.

Захисник Носов Р.В., у судовому засіданні просив провадження закрити, зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, не був відсторонений від керування, він не перебував в стані наркотичного сп`яніння та були відсутні ознаки, поліцейський не забезпечив проведення огляду ОСОБА_1 в медичному закладі протягом 2-х годин, оскільки не направив до найближчого закладу охорони здоров`я.

Не дивлячись на таку позицію ОСОБА_1 та його захисника, винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 462750 від 25 січня 2023 року, з якого убачається, що ОСОБА_1 25 січня 2023 року о 10 год. 05 хв. керував автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по пр.-ту. Бажана (метро Осокорки) з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 січня 2023.

Також, з долученого до матеріалів справи відеозапису, судом встановлено, що інспекторами були дотриманні вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім того, з даного відео вбачається, що саме ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд у передбаченому законом порядку, а після отримання відмови, роз`яснили, що в такому випадку буде складено протокол за відмову від проходження.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним та допустимим доказом, оскільки він не є безперервним, то зазначений факт не спростовує обґрунтованість притягнення останнього до адміністративної відповідальності, оскільки підтверджується наведеними в постанові доказами.

Долучений до протоколу відеозапис має чітку і логічну послідовність подій, що мали місце, спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, повідомлення останнього про наявність ознак сп`яніння, пропозиція пройти огляд у лікаря нарколога, відмова поліцейського йти на уступки, відмова від проходження огляду, тобто всі події, що стосуються безпосередньо складу ст. 130 КУпАП.

Те ж саме стосується доводів захисника, що в матеріалах справи відсутні дані про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що само по собі не свідчить про те, що такого відсторонення не було.

Окрім того, вимога відсторонення водія від керування транспортним засобом, передбачена частиною першою статті 266 КУпАП, не впливає на порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбачений частинами другою-четвертою вказаної статті, та не тягне наслідків, передбачених частиною п`ятої цієї статті.

Щодо доводів ОСОБА_1 та його захисника про те, що він не відмовлявся від проходження огляду, то вказані доводи спростовуються, долученим відео, з якого вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, проте останній лише просив лише пробачити йому та в кінці все ж таки відмовився.

Щодо доводів про те, що працівники поліції поза камерою йому повідомили, що він може самостійно пройти огляд, то суду не було надано жодних доказів на підтвердження такого. Між тим, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 самостійно здав аналізи лише ввечері після спливу 2-х годин. Також, суд звертає увагу, що огляд було проведено не уповноваженим закладом охорони здоров`я, як того вимагає ч. 3 ст. 266 КУпАП, а саме закладом охорони здоров`я, що не входить до переліку закладів, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, що затверджено управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Також, суд звертає увагу, що Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) регламентований порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, проте у подальшому самостійно пройшов огляд.

Між тим, відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані сп`яніння та чи пройшов він у подальшому самостійно освідування.

А тому, висновок медичної лабораторії «Діла», відповідно до якого ОСОБА_1 не перебуває в стані сп`яніння, судом не враховується як доказ його невинуватості, оскільки він притягується до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за те, що керував транспортним засобом у стані сп`яніння.

Доводи захисника про те, що у ОСОБА_1 не було жодних ознак сп`яніння, а тому працівники поліції незаконно висунули йому вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, суд уважає безпідставними, оскільки пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції, а тому невиконання водієм транспортного засобу вимоги працівника поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння, що входить до кола його повноважень, не може бути визнано правомірним, навіть якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною.

Доводи захисника про те, що поліцейський не забезпечив проведення огляду ОСОБА_1 в медичному закладі протягом 2-х годин, оскільки не направив до найближчого закладу охорони здоров`я, де і повинен був складатися протокол про адміністративне правопорушення у разі відмови від огляду на стан сп`яніння, є надуманими, оскільки за змістом положень ч. 4 ст. 266, п. 7 Порядку та п. 9, п. 12 розділу ІІ Інструкції поліцейський забезпечує доставку водія до закладу охорони здоров`я у разі, якщо він погоджується пройти огляд на стан сп`яніння. Водночас відмова водія на вимогу працівника поліції від огляду на стан сп`яніння є невиконанням вимог п. 2.5 ПДР України, що жодним чином не пов`язано з примусовим доставленням водія до закладу охорони здоров`я. До того ж законом не передбачено примусове доставляння водія, який відмовився від проходження огляду, до закладу охорони здоров`я виключно для того, щоб скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який згідно з матеріалами справи раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність правопорушника, уважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 КпАП України, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536 гривні 80 копійок на користь держави.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 гривень 80 коп. на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя О.Ю. Рудюк