Справа № 442/135/23
Провадження №3/442/129/2023
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 березня 2023 року м.Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Бодрова О.П., за участю секретаря судового засідання Барабаш І.П.,особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шулак О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

установила:

Судом визнано доведеним, що 23 грудня 2022 року о 09:55 в с. Грушів по вул. Миру Дрогобицького району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes BenzVito» н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

До суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких останній просить суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю складу правопорушення. Так, він зазначає, що сам по собі факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не є підставою для притягнення водія до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Якщо водієві не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст.130 КУпАП відсутні. Отже, всупереч вимогам Закону йому не вручене письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. Відеозапис долучений до матеріалів справи здійснений на мобільний телефон поліцейського, що є грубим порушенням та він є неповним. А отже, не може бути належним доказом по справі. Направлення на огляд було проведено із грубим порушенням п.7. Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду №1103 та пунктів 2-4 розділу І п.9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, без відповідних на те підстав та з порушенням для такого огляду термінів, з суттєвими порушеннями змісту направлення на огляду. Звертає увагу суду на те, що йому не роз`яснено права відповідно до ст.268 КУпАП, що є порушення його права на захист, що передбачено ст.59 Конституції України. Працівниками поліції всупереч вимогам Закону його не відсторонено від керування. Матеріали справи не містять даних щодо перебування ним за кермом та керування ним транспортним засобом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав. Підтримав письмові пояснення долучені до справи. Пояснив, що поліцейські його зупинили через те, що він не був пристебнутий ременем безпеки. Він повідомив їх, що вчора вживав алкогольні напої та казав, що буде продувати Драгер.

У судовому засіданні захисник просила суд закрити провадження у справі, посилаючись на письмові пояснення долучені до справи. Серед іншого, звертає увагу суду на те, що всупереч п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, діючого на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складено у відсутності двох свідків.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що 23.12.2022 зранку автомобіль її чоловіка зупинили поліцейські. ЇЇ чоловік знаходився в автомобілі патрульної поліції, що там відбувалося вона не знає. При ній йому не пропонували пройти огляд на місці зупинки та у медичному закладі. Поліцейські не роз`яснювали права.

Незважаючи на заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджена наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №171219 від 23.12.2022, у якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 625575.

- відео файлами долученими до матеріалів справи.

Так, при вирішенні питання винуватості ОСОБА_1 або її спростування, врахуванню підлягають наступні норми діючого законодавства.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.5. ПДР України покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп`яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу І Інструкції).

З вищевикладених доказів вбачається, що поліцейськими були встановлені відповідні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук).

Наведене мало своїм наслідком законну вимогу про проходження огляду на встановлення алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів ОСОБА_1 з приводу недопустимості відеозапису як доказу в даній справі

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Тобто чинне законодавство не виключає можливості застосування працівником поліції, в тому числі, мобільного телефону для фіксації факту порушення вимог ПДР. Крім того, вказаний доказ оцінюється судом у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами у справі.

Для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки так і у медичному закладі .

Щодо невручення направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння

Доводи ОСОБА_1 та сторони захисту, про те, що ОСОБА_1 не запропоновано пройти огляд у медичному закладі шляхом вручення письмово направлення, тому відсутні підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не заслуговують на увагу.

Пунктом 8 та 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 визначено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З аналізу норм вказаної Інструкції вбачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється працівником поліції направленням за встановленою формою, водночас вказаною Інструкцією не передбачено, що копія направлення має бути вручена особі, щодо якої передбачається проведення огляду.

Крім того, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або які перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не передбачає вручення копії направлення на проведення огляду на стан сп`яніння особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, воно лише є підставою для проведення відповідного медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Щодо не роз`яснення прав

Так, в матеріалах справі наявний протокол про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та який є належним та допустимим доказом у справі. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 розписався про те, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. А отже, твердження ОСОБА_1 про не роз`яснення йому прав є неспроможними.

Щодо не відсторонення від керування

Не може суд погодитись і з твердженням про те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, оскільки на зворотній сторінці протоколу про адміністративне правопорушення міститься запис про те, що «сьогодні протягом дня зобов`язуюсь автомобілем не керувати». Запис місить дату 23.12.2022 та підпис особи, відносно якої складено протокол.

Щодо не керування транспортним засобом

Доводи ОСОБА_1 щодо не керування транспортним засобом спростовуються відеозаписом події, а також його поясненнями, які були надані під час судового засідання.

Щодо відсутності свідків

Також суд вважає помилковим посилання на положення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в редакції, чинній на день складання протоколу щодо ОСОБА_1 ), щодо обов`язковості присутності свідків при фіксації відмови особи від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, оскільки з врахуванням вимог до ієрархії законів та підзаконних актів віддає перевагу положенням статті 266 КУпАП.

Тому не можна погодитись із твердженням ОСОБА_1 про незалучення свідків при фіксації факту відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тоді як при проходженні такого огляду їх присутність не є обов`язковою відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП.

Крім того, суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_2 , допитаної за клопотанням сторони захисту, оскільки ці показання об`єктивно нічим не підтверджуються, суперечить матеріалам справи та дослідженим доказам, вказаним вище.

Отже можна дійти висновку, що досліджені судом докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчиненого ОСОБА_1 порушення, ставити їх під сумнів підстав немає, останні доводять винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Порушень з боку працівників поліції, які б мали своїм наслідком закриття провадження у справі судом встановлено не було.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіхстаттях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами

Відповідно до ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.280,283,284 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00к.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України) в сумі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень 80 к.) гривень.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач: ГУК Львiв /Дрогобицька тг/ 21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294; Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0013931; Код класифікації доходів бюджету21081100).

Реквізити для сплати судового збору: отримувач : ГУК Львiв /Дрогобицька тг/ 22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294; Банк отримувачаКазначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0013931; Код класифікації доходів бюджету22030101).

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарженняз дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя О.П.Бодрова