ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/409/23 Справа № 192/1773/22 Суддя у 1-й інстанції - Тітова О. О. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Жила Д.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2023 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого механіком ТОВ «Альбіон», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, ОСОБА_1 , 25 листопада 2022 року о 22 год. 05 хвил. в с. Кам`яне вул. Шевченко, 74 керував транспортним засобом Фіат Добло, н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в медичному закладі відмовився зафіксовано на бодікамеру 0, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляції:

- ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що він дійсно перебував біля автомобіля, оскільки забув там шнур від мобільного телефону, при цьому він не здійснював керування транспортним засобом. В цей момент до нього під`їхала патрульна машина поліцейських, які в ході розмови помітили, що він не тверезий. При цьому він не заперечує те, що до цього вживав пиво, проте автомобілем він не керував. Однак не дивлячись на дані обставини, поліцейські склали відносно нього протокол. Також вказує, що відеозапис жодним чином не підтверджує факт керування транспортним засобом. При цьому вказує, що на відеозаписі зафіксована дата 21 червня 2008 року, 13.00 година. Окрім цього вважає, що не можна брати до уваги пояснення свідків, оскільки останні є неповнолітніми, та вказують на той факт, що поліцейський автомобіль під`їхав до них тоді, коли ОСОБА_1 стояв біля них.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Жила Д.І., які також додали, що згідно рапорту заявник вказує на автомобіль порушника, як Пежо, в той час, як ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення на автомобілі Фіат Добло, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, вважаю відсутні підстави для її задоволення з огляду на таке.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними і необґрунтованими з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративні правопорушення серії ААД №055052 від 25 листопада 2022 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом помічника чергового ВП № 9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 25 листопада 2022 року, відповідно до якого, заявник повідомив про те, що його майже не збив нетверезий водій на автомобілі сервісної служби по обслуговуванню комбайнів; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 25 листопада 2022 року, відповідно до яких, водій Фіат Добло, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушуючи ПДР, намагався на нього наїхати; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 25 листопада 2022 року, згідно яких, біля нього зупинився автомобіль Фіат Добло, якого вийшов ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та в цей момент під`їхав поліцейський автомобіль; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 25 листопада 2022 року, який надав аналогічні свідку ОСОБА_3 пояснення; рапортом начальника СВГ ВП Дніпровського РУП О. Павленко від 25 листопада 2022 року, згідно яких заявник повідомив про нетверезого водія, якого було зупинено та виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та який від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився; відеозаписом за нагрудної камери поліцейського.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким, чином, приходжу до висновку, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, то вони спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, згідно якого, на 00.30 секунді відеозапису ОСОБА_1 повідомляє співробітнику поліції, що він їхав додому. Далі співробітник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його право пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, в медичному закладі або відмовитися від огляду на стан алкогольного сп`яніння та 02.00 хвилині відеозапису ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, особисто ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки згідно цього ж відеозапису він повідомив співробітникам поліції, що незадовго до розглядуваних подій він пив пиво.

Що стосується зауважень стосовно того, що на відеозаписі зафіксована дата 21 червня 2008 року, 13.00 година, однак інкриміновані ОСОБА_1 події мали місце 25 листопада 2022 року, о 22.05 годині, то така розбіжність хоча і має місце, проте співробітник поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , на 00.47 секунді відеозапису повідомив останньому час та дату події, а саме 25 листопада 2022 року, 22.05 година. Таким чином, дана обставина не спростовує вини ОСОБА_1 та не є підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, доводи щодо недопустимості як доказу відеозапису з нагрудної камери поліцейського, є безпідставними, оскільки цей доказ в повному обсязі розкриває об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як полягає, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, а даному випадку, алкогольного сп`яніння.

Зауваження в тій частині, що заявник ОСОБА_2 , згідно рапорту помічника чергового ВП № 9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 25 листопада 2022 року, повідомив про вчинення адміністративного правопорушення водієм автомобіля Пежо, в той час, як ОСОБА_1 керував автомобілем Фіат Добло, не є суттєвими, оскільки згідно письмових пояснень заявника ОСОБА_2 від 25 листопада 2022 року, він повідомив про вчинення адміністративного правопорушення саме водієм автомобіля Фіат Добло. Тобто, дані розбіжності було врегульовано.

Посилання в тій частині, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є неповнолітніми, не спростовує факту винуватості ОСОБА_1 , оскільки їх пояснення в повному обсязі узгоджуються з усіма іншими доказами у справі, а тому не єдиним та вирішальним доказом вини ОСОБА_1 .

Таким чином, з огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, накладені на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і її розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2023 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко