КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №939/1436/22Головуючий у І інстанції: Унятицького Д.Є.
Провадження №33/824/1008/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Смиковського Д.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 06 січня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 06 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Смиковський Д.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати через порушенням норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що протокол про військове адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений не уповноваженою особою, оскільки в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження призначення ОСОБА_2 командиром 1 роти, 4 батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 .

Також апелянт вважає, що викладені у протоколі обставини вчиненого ОСОБА_1 військового правопорушення не відповідають дійсності.

За доводами апелянта, 25 жовтня 2022 року о 17 годині ОСОБА_1 було призначено до несення служби в пункті розташування підрозділу, із чого можна дійти висновку, що солдат ОСОБА_1 в цей день не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які засвідчили факт перебування ОСОБА_1 в розташуванні військового підрозділу з ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно є командиром військового підрозділу в/ч НОМЕР_1 та його заступником, перебувають в прямій підпорядкованості у ОСОБА_2 , а тому можуть бути упередженими у своїх свідченнях. Крім цього просить врахувати, що свідок ОСОБА_3 не має медичної освіти, ним не застосовувались спеціальні технічні засоби, а тому його висновок про перебування солдата ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння є припущенням та не може братись судом до уваги.

За наслідком розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю вдіях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Смиковського Д.П. на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 25 жовтня 2022 року о 15 год. перебував у розташуванні військового підрозділу, в зоні діяльності в смт.Бородянка, Бучанського району, Київської області в умовах особливого періоду, де ніс службу, з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння відмовився.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є законним і обґрунтованим.

Положеннями статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ, і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію». Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Викладені в протоколі обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.10,11).

Як вбачається із акту про перебування в стані сп`яніння від 25 жовтня 2022 року, у солдата ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкірного покриву, нестійка хода. У зв`язку із чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за направленням військової частини у супроводі командира 4 взводу охорони 1 роти охорони 4 батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 у міській лікарні міста Бучі. ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідному медичному закладі відмовився (а.с.4).

Доводи захисника щодо упередженості вищезазначених свідків не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а їх пояснення є належними і допустимими доказами у справі. Крім цього, твердження захисника, щодо відсутності у ОСОБА_3 медичної освіти, що позбавляє його можливості проводити огляд на стан сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки останнім були виявлені лише ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 (а.с.10).

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах визнав його винуватим та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Всупереч доводам апелянта, в матеріалах справи міститься наказ №47 від 26.05.2022 року командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_5 , згідно якого визначено уповноважених осіб, яким надано право складати протоколи про військові адміністративні правопорушення в тому числі відповідальність за вчинення яких, передбачено статтею 172-20 КУпАП (а.с.8-9). Як вбачається із наказу, уповноваженими посадовими особами військової частини НОМЕР_1 , яким надано право складати протоколи є: командири батальйонів охорони; командири рот охорони батальйонів охорони; командири взводів охорони рот охорони батальйонів охорони. Таким чином, лейтенант ОСОБА_2 , будучи командиром 1 роти охорони 4 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , уповноважений складати протоколи про військові адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Смиковського Д.П. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 06 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 грн., - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Смиковського Д.П. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз