Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/64/23
П О С ТА Н О В А

14 лютого 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області у складі судді Кулініча Я.В.,

з секретарем Шалига А.Ю.,

з участю прокурора Стадника Д.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи з 02.01.2020 року завідувачем протиепізоотичним відділом лікерем ветмедицини епізоотолог Овруцької РДЛВМ та будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст.28 Закону, 31.08.2022 в.о. начальника Овруцької РДЛВМ Коробчуком В.Ю., було підписано наказ «Про припинення простою, про преміювання до дня працівників ветеринарної медицини» за №33-ОД, відповідно до якого встановлено розмір премій працівникам Овруцької РДЛВМ за особистий внесок в загальний результат роботи та з нагоди для свята «Дня працівників ветеринарної медицини» в розмірі 50% посадового окладу, утому числі особисто собі, як завідувачу протиепізоотичним відділом Овруцької РДЛВМ в розмірі 50 % посадового окладу, тобто використовуючи свої повноваження, діяв всупереч вимогам ЗУ «Про запобігання корупції», про наявність конфлікту інтересів не повідомляв, таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 , будучи з 02.01.2020 року завідувачем протиепізоотичним відділом лікерем ветмедицини епізоотолог Овруцької РДЛВМ та будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст.28 Закону, 31.08.2022 в.о. начальника Овруцької РДЛВМ ОСОБА_1 , було підписано наказ «Про припинення простою, про преміювання до дня працівників ветеринарної медицини» за №33-ОД, відповідно до якого встановлено розмір премій працівникам Овруцької РДЛВМ за особистий внесок в загальний результат роботи та з нагоди для свята «Дня працівників ветеринарної медицини» в розмірі 50% посадового окладу, утому числі особисто собі, як завідувачу протиепізоотичним відділом Овруцької РДЛВМ в розмірі 50 % посадового окладу, тобто використовуючи свої повноваження, діяв всупереч вимогам ЗУ «Про запобігання корупції», таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП не визнав, пояснив, що був великий обсяг роботи і неуважно прочитав наказ. Умислу себе преміювати він не мав.

Прокурор обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень, підтримав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до наказу начальника Овруцької РДЛВМ №38 від 01.10.2018 року, ОСОБА_1 прийнято на посаду лікаря- епізоотолога Овруцької районної державної лікарні ветеринарної медицини з 01.10.2018 року.

Згідно наказу начальника Овруцької РДЛВМ №1 від 02 січня 2020 року, ОСОБА_1 лікаря епізоотолога 2 категорії, переведено на посаду завідувача протиепізоотичним відділом лікаря ветмедицини епізоотолога Овруцької районної державної лікарні ветеринарної медицини.

З наказу начальника Овруцької РДЛВМ №32 від 20.07.2022 року видно, що у період з 01.08.2022 по 31.08.2022 року виконання обов`язків начальника лікарні покладено на завідувача протиепізоотичним відділом, лікаря -епізоотолога ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , як посадова особа юридичної особи публічного права, є суб`єктом, на яких поширюється дія цього Закону, тобто є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

В ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст.3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

З долучених до матеріалів справи документів видно, що ОСОБА_1 виконуючи обов`язки начальника Овруцької РДЛВМ підписав наказ №33-ОД від 31.08.2022 року «Про припинення простою, про преміювання до дня працівників ветеринарної медицини», яким серед іншого, за особистий внесок в загальний результат роботи та з нагоди свята «Дня працівників ветеринарної медицини» преміював себе в розмірі 50% посадового окладу, тобто ОСОБА_1 , використовуючи свої службові повноваження, діяв всупереч вимогам Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП передбачена за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідальність за ч.2 ст.172-7 КУпАП передбачена за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У примітці 2 до статті 172-7 КУпАП законодавець визначив, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Водночас у листі №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 Судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснила, що для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

За таких обставин, аналізуючи обставини справи та правові норми, що регулюють правовідносини, що склалися, суд приходить до висновку, що під час підписання наказу про преміювання, у ОСОБА_2 був наявний приватний, а саме майновий інтерес, зумовлений бажанням покращити своє матеріальне становище. Між приватним інтересом ОСОБА_2 та його повноваженнями, виникла суперечність, що має вплив на об`єктивність та неупередженість прийняття відповідних рішень. Така суперечність в розумінні Закону є реальним конфліктом інтересів.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-7 та 2 ст.172-7 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення від 27.12.2022 № №264, 265; наказами начальника Овруцької районної державної лікарні ветеринарної медицини №38 від 01.10.2018 року, №1 від 02.01.2020 року, №32 від 20.07.2022; наказом в. о. начальника Овруцької РДЛВМ №33-ОД від 31.08.2022 «Про припинення простою, про преміювання до дня працівників ветеринарної медицини»; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; листом ГУ Держпродспоживслужби в Житомирській області від 21.12.2022 року.

Судом досліджено також інші документи, додані до протоколу: посадову інструкцією начальника Овруцької районної державної лікарні ветеринарної медицини; посадову інструкцією лікаря ветиринарної медицини епізоотолога 2 категорії дільничої лікарні ветиринарної медицини; колективний договір Овруцької районної державної лікарні ветиринарної медицини; наказ № 17 від 06.11.2019 Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України; Положення про Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України; супровідний лист Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області від 12.12.2022 року №6163/55/105/03-2022; лист Житомирської обласної прокуратури від 23.12.2022 №22/3-295 вих.-22; рапорт оперуповноваженого УСР в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Артема Здоренка.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, доведена повністю і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

Згідно статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, суддею не встановлено.

Згідно ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини та вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу в межах санкції ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 496,20 гривень судового збору в дохід держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд.

Суддя: Я. В. Кулініч