Номер провадження 3/754/1058/23
Справа №754/1944/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 лютого 2023 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Тарасенко Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Деснянського УП ГУНП в м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №274918 від 06 лютого 2023 року, ОСОБА_1 06 лютого 2023 року близько 12 год. 50 хв., за адресою: м.Київ, пр. Червоної Калини, 17, здійснювала торгівлю з рук у невстановленому місці.

ОСОБА_1 на виклик в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду відносно неї справи про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала.

Судом визнано за можливе проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 7 КУпАП України передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В обгрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою особою долучено лише рапорт ст. ДОП Деснянського УП ГУНП у м.Києві Іванова І., згідно якого ним 28 жовтня 2021 року по пр. Червоної Калини, 17 в м.Києві виявлено громадянку ОСОБА_1 , яка здійснювала торгівлю з рук продуктовими товарами в невстановленому місці, продуктові товари не вилучались.

Суд не може прийняти вказаний рапорт як належний та допустимий доказ того, що ОСОБА_1 за викладених в протоколі обставин вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП, враховуючи його зміст.

Суд також зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевіренні за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.160 КУпАП, до матеріалів справи не долучено.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що за відсутності у справі належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 256, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя