ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2845/22
Провадження № 3/210/92/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

"01" лютого 2023 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2022 року в провадження судді надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі серії ААД№138616 від 01 вересня 2022 року викладено нвступні обставини.

01.09.2022 року о 13 год. 55 хв. в м. Кривий Ріг, Металургійний район, вул. Нікопольське шосе, біля е.о. 69105 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vectra днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Водій від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. Зафіксовано на нагрудні відео реєстратори 475184, 475181Xiaomi. Чим порушив п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

.В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи про адміністративне правопорушення без його участі, через канцелярію суду надав письмові пояснення.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив,вину не визнає, оскільки не керував автомобілем Opel VEKTRA номерний знак НОМЕР_1 01.09.2022 у 13 год. 55 хв. та не перебував у стані сп`яніння. Враховуючи поведінку інспекторів поліції, у нього виникла недовіра і він не хотів проходити огляд на місці та вже враховуючи ситуацію просив доставити для проведення огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я. Дані вимоги працівниками поліції були проігноровані та був складений протокол в якому було зазначено, що нібито відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що не відповідає дійсним обставинам, які відбувалися під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.У зв`язку з чим, просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Копійко А.А. через канцелярію суду надав клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначив, що вважає, що в його діях відсутній інкримінований склад адміністративного правопорушення. Зазначив у клопотанні, що ОСОБА_1 не зупинявся патрульною поліцією та в матеріалах справи відсутні належні докази керування ОСОБА_1 01.09.2022 року транспортним засобом Opel VEKTRA.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Копійко А.А. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши надані до справи докази, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка є водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено відсутність доказів керування ОСОБА_1 01 вересня 2022 року о 13.55 годині транспортним засобом Opel VEKTRA номерний знак НОМЕР_1 , оскільки ані відеозаписів, ані пояснень свідків, які були б свідками керування, ані будь-яких інших доказів, які можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 до матеріалів адміністративної справи не долучено

Отже, пояснення ОСОБА_1 , що він не керував 01 вересня 2022 року о 13.55 годині транспортним засобом Opel VEKTRA номерний знак НОМЕР_1 , жодними доказами не спростовується.

Суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує. Тобто предметом доказування між іншим є і те, що певна особа керувала транспортним засобом будучи в стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, або за певними ознаками можна вважати, що перебувала в такому стані при відмові від проходження відповідного огляду.

Таким чином, з огляду на відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів керування 01 вересня 2022 року о 13.55 годині ОСОБА_1 транспортним засобом, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не можна вважати суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на наступні обставини.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП матеріали відеозапису не долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, за змістом ст. 266 КУпАП, щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинення транспортного засобу, в разі відмови проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу - висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 6, 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Разом із тим, всупереч вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що працівники поліції будь-яким чином встановлювали ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , пропонували би проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинення транспортного засобу або проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, і що останній відмовляється від такого проходження.

Всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено диск з відеозаписом огляду на стан сп`яніння.

Отже, доводи ОСОБА_1 , що працівники поліції відмовили та не забезпечили йому проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, та взагалі факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, ані протоколом про адміністративне правопорушення, ані відеозаписом не спростовуються.

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 просив провести огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, тому огляд водія на стан сп`яніння повинен був проводитись лікарем закладу охорони здоров`я,та поліцейський зобов`язаний був забезпечити доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я

Суд критично оцінює письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони складені шляхом внесення в заздалегідь виготовлений машинописний текст бланку рукописної інформації, що є неприпустимим порушенням, мають однаковий зміст, що відповідно викликає сумнів у достовірності таких пояснень. Крім цього, пояснення вказаних свідків не містять інформації щодо документів на підставі яких працівники поліції встановили особи свідків, не містять в собі ніяких відомостей з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. З таких пояснень свідків неможливо встановити чи були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість вимог співробітників патрульної поліції для проходження правопорушником відповідного огляду на стан сп`яніння, від якого нібито відмовився..

Таким чином, судом встановлено, що протокол відносно ОСОБА_1 працівниками поліції складений в порушення вимог ст.. 266 КУпАП, пунктів 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, є необґрунтованим та передчасним.

Окрім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки, чи від проведення огляду в закладі охорони здоров`я

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про відсторонення від керування автомобілем відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про відсторонення від керування автомобілем, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано ознаки сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покровуобличчя, однак відеозапису встановлення відповідних ознак сп`яніння до матеріалів справи не долучено, а так само і письмовими поясненнями свідків не підтверджуються, а тому зазначення цих ознак викликає сумніви.

З урахуванням відсутності доказів виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, у працівників поліції відсутні були підстави пропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння.

Відтак відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження доказами по справі. При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Суд приходить до висновку, що надані матеріали адміністративної справи є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності, таким чином відсутні докази, які можуть свідчити «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_4 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Враховуючи вищевикладене, склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є недоведеним.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять жодних доказів про те, що в розумінні вимог п.1.10 ПДР ОСОБА_1 був водієм автомобіля, через що його не можна вважати суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а отже дії працівників патрульної поліції викликають сумнів щодо законності вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, як водія автомобіля.

Також,працівниками поліції було грубо порушено порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Інструкцією № 1452/735,тому протокол є передчасним, а огляд недійсним.

Приймаючи дане рішення, суддя керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції Україниособа не зобов`язана доводити свою невинуватість. Крім того, згідно чинного законодавства, вина особи у вчиненні будь-якого проступку (в тому числі адміністративного правопорушення), повинна бути доведена в установленому законом порядку тобто, в межах процедури, чітко визначеної нормативно правовим актом.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви стосовно доведеності вини ОСОБА_1 трактуються на його користь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення .

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: Р. Є. Скотар