КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/1233/2023 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретаремсудового засідання - Кожевніковою А.В., за участю: особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок в дохід держави. Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити. Окрім цього, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що 01.01.2023 року його адвокат подав апеляційну скаргу на вказану постанову. Ухвалою Київського апеляційного суду від 20.01.2023 року, про що стало відомо з електронного реєстру 02.02.2022 року, засобом поштового зв`язку не отримано. Апеляційну скаргу було повернуто. На підставі Розпорядження Голови Київського ОДА від 22.12.2022 року ОСОБА_1 перебував за межами України з волонтерською місією з метою організації допомоги ЗСУ до 17.01.2023 року. У зв`язку із цим письмовий договір із адвокатом не міг укласти.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що відповідно до відеозапису ОСОБА_1 перед проведенням огляду зауважив про відсутність сертифікату відповідності. Проте така вимога виконана не була. ОСОБА_1 чітко заявив про незгоду із результатами огляду, тому подальші дії з оформлення адміністративного правопорушення є неналежними з точки зору вимог ст..ст. 251, 252 КУпАП. Натомість працівники поліції запропонували ОСОБА_1 самостійно пройти огляд, що він і зробив з урахуванням комендантської годи, а також того, що без направлення поліцейських не міг самостійно пройти огляд у КНП «Соціотерапія». Тому застереження суду про те, що ОСОБА_1 пройшов огляд наступного ранку є безпідставними. Зазначає, що вимога про забезпечення доставлення водія до медичного закладу протягом 2 годин стосується працівників поліції, а не особи, щодо якої здійснюється оформлення матеріалів. У зазначеному пункті Інструкції йдеться саме про доставку особи працівниками поліції, а не її самостійне прибуття. Вказує, що судом не зазначено які саме фактичні дані протоколу покладені в основу висновку щодо наявності складу правопорушення, не зазначено, які матеріли були досліджені, які фактичні дані на підставі них встановлено. Звертає увагу, що правопорушником зазначено ОСОБА_1 , в той час суд застосував стягнення до ОСОБА_1 , вказує про різний рік народження в протоколі та постанові.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи клопотання про поновлення апеляційного строку та апеляційної скарги, вважаю, що вказане клопотання підлягає задоволенню, а апеляційний строк - поновленню, апеляційна скарга - задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що останнім днем звернення з апеляційною скаргою було 02.01.2023 року. Адвокат Кузяєв О.В. в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу подав вчасно, однак не долучив договору про надання правової допомоги як того вимагає ст.. 271 КУпАП. Ухвалою Київського апеляційного суду від 20.01.2023 року апеляційну скаргу адвоката з вказаної підстави було повернуто. Вдруге апеляційна скарга надійшла 06.02.2023 року з клопотанням про поновлення пропущеного строку, який ОСОБА_1 обґрунтував своїм перебуванням у відрядженні за кордоном. На підтвердження доводів апелянт надав суду фотокопії витягу з розпорядження від 22.12.2022 року про дозвіл ОСОБА_1 на виїзд за кордон на строк не більше 1 місяця, посвідчення про відрядження з відмітками дати виїзду та повернення, закордонного паспорта та митної декларації. Вказані документи дійсно підтверджують факт перебування ОСОБА_1 протягом вказаного періоду, в який входить строк апеляційного оскарження, за кордоном. Враховуючи наведені ОСОБА_1 обставини, а також те, що вперше апеляційна скарга була подана в межах апеляційного строку адвокатом, вважаю за можливе задовольнити вказане клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Проте суд першої інстанції не з`ясував повно та всебічно всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не оцінив докази в сукупності, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 . Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 06.08.2022 року о 21 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Мечникова, 3А, в порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху, керував автомобілем Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер Алкотес 6820», результат тесту- 0,29‰, що зафіксовано на бодікамеру № 473603 працівника поліції. На переконання суду першої інстанції обставини вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення знайшли своє об`єктивне підтвердження на підставі фактичних даних протоколу про адміністративне правопорушення, переглянутим в судовому засіданні долученим працівниками поліції диском із відеозаписом з місця події, результатом приладу «Драгер» - 0,29‰, іншими матеріалами справи в їх сукупності. Однак, апеляційний суд не може погодитися з такими висновками, враховуючи наступне. Вимоги ст. 266 КУпАП визначають, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду - підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив, що категорично не згоден із оглядом проведеним приладом Драгер, тому вимагає обстеження в медичному закладі. Аналогічні пояснення вказані ОСОБА_1 в чеку приладу Драгер, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, при перевірці відеозапису ОСОБА_1 неодноразово повідомив співробітнику поліції, що не згоден з результатом. Після чого співробітник поліції роз`яснив, що ОСОБА_1 може самостійно звернутися до медичного закладу. Вказані обставини були залишені поза увагою суду першої інстанції, однак мають суттєве значення для встановлення обставин, оскільки при запереченні особою результатів огляду на місці співробітник поліції зобов`язаний направити особудля проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, який відповідно до ст. 266 КУпАП проводиться в присутності поліцейського. Натомість в даному випадку переглядом відеозапису встановлено, що поліцейський в повній мірі не виконав вимоги наведеної статті, чим було допущено порушення процедури проведення перевірки на стан алкогольного сп`яніння. Суд першої інстанції посилався на відеозапис, стисло виклав його зміст, зазначивши, що у період часу 21:57:03 ОСОБА_1 вимагає відвезти його до медичного закладу, працівник поліції пояснює, що він повинен був зробити таку заяву до того, як погодився пройти огляд на приладі Драгер, а зараз - може проїхати самостійно. Однак, норми КУпАП визначають можливість особи вимагати проведення огляду в медичному закладі саме після проходження огляду на місці у випадку незгоди із результатом, отриманим за допомогою приладу Драгер. Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Саме з наведених підстав постанова суду підлягає скасуванню. При цьому інші доводи апелянта щодо ненадання сертифікату відповідності технічного засобу Драгер, неврахування судом першої інстанції довідки медичної лабораторії «Діла», висновку лікаря ОСОБА_3 , помилкового написання ім`я по батькові, року народження не є визначальними при оцінці обґрунтованості оскаржуваного судового рішення. За наведених вище обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до вимог п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі. Ураховуючи встановлені під час апеляційного перегляду справи обставини, постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року задовольнити, вказаний строк поновити. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Постанову Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева