Номер провадження: 33/813/1985/23
Номер справи місцевого суду: 495/7188/23
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Булацевської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2023 року старшим лейтенантом ДОП ВП №2 Білгород -Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області Лебеденко О.С. складено протокол серії ВАБ №93473 про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 13 червня 2023 року близько о 13 год.40 хв., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи у кіоску №9 на території АС Татарбунари по вул. Степова, здійснила реалізацію двох пляшок пива-алкогольного, марки Рогань, об`ємом 1 л., міцністю 4,8 %, без наявної на це ліцензії. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 серпня 2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн на користь держави, без конфіскації знарядь адміністративного правопорушення і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення. Стягнуто судовий збір в сумі 536,80 гривень на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить провадження по справі закрити, посилаючись на те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою і не відповідає фактичним обставинам справи.

Одночасно апелянт просить поновити строк оскарження постанови та скасувати постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 серпня 2023 року посилаючись на те, що вона 27 вересня 2023 року засобами поштового зв`язку отримала копію постанови Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 серпня 2023 року, тобто після десятиденного строку на її оскарження.

Апеляційний суд вважає, що клопотання слід задовольнити, зважаючи на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні під час винесення постанови ОСОБА_2 не була присутня. Доказів направлення їй копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять.

Скаржник зазначає, що лише 27 вересня 2023 року засобами поштового зв`язку отримала копію постанови від 28 серпня 2023 року. Апеляційну скаргу подано 03 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку (а.с. 53).

За правилом ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Отже, звернувшись з апеляційною скаргою 03 жовтня 2023 року, скаржник подав її в межах десятиденного строку з дня отримання копії оскаржуваної постанови. За таких обставин, строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог скаржниця зазначає, що вона, ОСОБА_2 , являється власником нежитлової будівлі, кафе за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 . Зазначене нерухоме майна знаходиться на окремих земельних ділянках поза межами земельної ділянки на якій розташована АС Татарбунари за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває в оренді між власниками АС Татарбунари і Татарбунарською міською радою Білгород Дністровського району Одеської області. А тому, вважає, що уповноважена особа, яка складала протокол про адміністративний протокол не з`ясувала на якій конкретній адресі розміщений кіоск №9 та хто являється його власником, скільки в кіоску №9 вона не здійснює господарську діяльність. Крім цього зазначає, що працівникі поліції без її дозволу почали проводити огляд, де у холодильній камері вилучили дві пляшки пива-алкогольної марки Рогань, які не продавала, а зберігала для власних потреб; пояснення свідка не може являтися належним доказом, оскільки відсутній підтверджуючий документ, протокол вилучення у нього (свідка) пляшки алкогольного напою пива та розрахунковий документ (чек) на його покупку; зазначає, що зі змісту протоколу, факт отримання нею, ОСОБА_2 , прибутку (винагороди) за господарську діяльність або факту надання таких послуг конкретної особи встановлено не було; матеріали справи не міститься доказів на підтвердження здійснення нею, ОСОБА_2 , самостійної, ініціативної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені уст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди),- тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Як встановлено матеріалами справи, вина ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №934873 від 13.06.2023 року; протоколом вилучення речей і документів від 13.06.2023 р.; поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.7-9); заявою ОСОБА_5 (а.с.10); копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.13-17); рапортами про долучення до камери зберігання речових доказів (а.с.11; 18-19); диском з відеозаписом вилучення алкогольних напоїв та оформлення матеріалів справи відносно ОСОБА_2 (а.с.23).

З урахуванням наведеного слід вважати встановленим, що ОСОБА_2 мала умисел на здійснення господарської діяльності, а саме реалізацію алкогольних напоїв.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення погоджується з висновками суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.164 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги є такими, що не заслуговують на увагу оскільки зводять до переоцінки доказів, та направлені на незгоду з постановою суду першої інстанції.

Посилання ОСОБА_2 на те, що дві пляшки пива-алкогольної марки Рогань не були призначені для реалізації, а зберігала для власних потреб, на думку суду є безпідставними та направлені на намагання уникнути адміністративної відповідальності за вчинене. На переконання суду наявність в кіоску алкогольних напоїв, який здійснює господарську діяльність свідчить саме про те, що вони призначена саме для реалізації, а не для якихось інших цілей.

Щодо доводів апелянта про те, що пояснення свідка не може являтися належним доказом, оскільки відсутній підтверджуючий документ, протокол вилучення у нього (свідка) пляшки алкогольного напою пива та розрахунковий документ (чек) на його покупку, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вони суперечать матеріалам справи, а саме заявою свідка ОСОБА_5 (а.с.10) та талоном-квитанцією №7293 (а.с.12).

Посилання ОСОБА_2 на те, що зі змісту протоколу, факту отримання нею прибутку (винагороди) за господарську діяльність або факту надання таких послуг конкретної особи встановлено не було, судом не оцінюються, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме заявою ОСОБА_5 , в якій зазначено, що останій купив у кіоску на території Автостанції Татарбунари, які продала ОСОБА_2 , дві пляшки пива алкогольної марки «Рогань», об`ємом 1 л, у (а.с. 10). Більш цього, із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, як працівниками поліції в холодильниках кіоску знайдено пляшки алкогольних та слабоалкогольних напоїв та деякі з них з цінниками (а.с.22).

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що уповноважена особа, яка складала протокол про адміністративний протокол не з`ясувала на якій конкретній адресі розміщений кіоск №9 та хто являється його власником, судом апеляційної інстанції не приймається до уваги, оскільки вони не спростовують вину ОСОБА_2 .

Будь-яких належних та допустимих доказів на заперечення вини апелянтом суду не надано.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст.287, 292, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 серпня 2023 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Стахова