Справа № 366/348/23
Провадження №3/366/319/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2023 року смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від відділення поліції № 1 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (смт. Іванків) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

До Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали наступних справ про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 :

15.12.2022 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП (справа № 366/2239/22, провадження № 3/366/20/23);

05.01.2023 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП (справа № 366/31/23, провадження № 3/366/76/23 та справа № 366/32/23, провадження № 3/366/77/23);

08.02.2023 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП (справа № 366/347/23, провадження № 3/366/318/23) та ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 366/348/23, провадження № 3/366/319/23).

Постановою судді Іванківського районного суду Київської області від 01.03.2023 року, зазначені справи об`єднані в одне провадження. Об`єднаному провадженню присвоєно номер справи 366/348/23, провадження №3/366/319/23.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 183600 від 08.12.2022 року, по суті правопорушення зазначено наступне:

08.12.2022 року о 15 год. 14 хв. в смт. Іванків по вул.. І. Проскури водій ОСОБА_1 керував Т/З ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови (підвищена жвавість мови). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я Іванківська ЦРЛ водій відмовився. Огляд фіксувався за допомогою технічного засобу відеозапису (службова бодікамера), чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 183550 від 18.12.2022 року, по суті правопорушення зазначено наступне:

18.12.2022 року о 19 год. 00 хв. в смт. Іванків по вул.. Київська водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло та порушення мови. Від проходження медичного освідчення на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 183545 від 29.12.2022 року, по суті правопорушення зазначено наступне:

29.12.2022 року о 18 год. 15 хв. в смт. Іванків по вул.. Київська, ОСОБА_1 керував ав-м ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 183630 від 02.02.2023 року, по суті правопорушення зазначено наступне:

02.02.2023 року о 22 год. 37 хв. в смт. Іванків по вул..Поліська водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 з явною ознакою наркотичного сп`яніння (підвищена рухливість ходи). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а саме в КНП ІРР «Іванківська ЦРЛ», що по вул.. Поліська, 65 в смт. Іванків. Запропонування на огляд на стан наркотичного сп`яніння фіксувалось за допомогою технічного засобу відеозапису (бодікамера), чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 183667 від 02.02.2023 року, по суті правопорушення зазначено наступне:

02.02.2023 року о 22 год. 37 хв. в смт. Іванків по вул..Поліська водій ОСОБА_1 керуючи т/з ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 не пред`явив посвідчення водія, був позбавлений права керування транспортним засобом Іванківський районним судом від 17.10.2022 року, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судові засідання, призначені для розгляду справ на 26.12.2022 року та 31.01.2023 року, ОСОБА_1 за викликом суду не з`явився. Про дату, час і місце судових засідань повідомлявся вчасно та належним чином. Причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Судове засідання відкладено на 13.02.2023 року. Постановою судді відносно ОСОБА_1 застосовано примусовий привід.

У судове засідання 13.02.2023 року ОСОБА_1 з`явився, однак подав до суду заяву, у якій просив відкласти розгляд справ про адміністративні правопорушення, причину відкладення не зазначив. У цій заяві ОСОБА_1 просив в подальшому судові повістки про виклик у вищезазначений справах надсилати йому на мобільний номер телефону.

Враховуючи адміністративні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_1 та які за своїми санкціями відносяться до грубих порушень громадського порядку, з метою забезпечення прав ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судове засідання відкладене на 01.03.2023 року.

У судове засідання, призначене для розгляду справи на 01.03.2023 року, ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином. Причин своєї неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, як і не надходило інших клопотань, заяв, заперечень письмових пояснень тощо.

Таку поведінку суддя розцінює як спосіб реалізації ОСОБА_1 своїх прав, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також як спосіб уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно приписів ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи

Також, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто, в повній мірі реалізувати свої права передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та ст. 268 КУпАП. Останній не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За цих обставин суддя приходить до висновку про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Дослідивши матеріал справ про адміністративні правопорушення, оцінивши наявні у справах докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до наступних висновків.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За словами судді Верховного суду США Стівена Брайера, викладених у його окремій думці по справі «Petrella v. Metrogoldwyn-Mayer, Inc., et al.», правові системи містять доктрини, які допомагають судам уникнути несправедливості, яка могла б виникнути, якщо б правові норми застосовувалися суворо в кожному випадку, незалежно від того, наскільки незвичними є обставини.

Такою доктриною у правовій системі України і є практика ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

За цією статтею Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 року (заява №36673/04) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Доказуванням за цим принципом має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Визначення «законності» або «згідно із законом » досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, в рішенні «Салов проти України» (Salov v. Ukraine) від 27 квітня 2004 р. ЄСПЛ нагадав, що фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Крім того, у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 29 червня 2006 р., заява №11901/02, в п. 60 ЄСПЛ зазначено, що «законність розуміють як фундаментальну юридичну категорію, що є критерієм правового життя суспільства і громадян; законність також розглядають як «принцип, метод та режим суворого, неухильного дотримання, виконання норм права всіма учасниками суспільних відносин». У правовій державі законність (правозаконність) є гарантією правомірності застосованого примусу».

Однак концепція «законності» стосується не лише статті 8, але й багатьох інших статей Конвенції. Наприклад, у справі «Кац та інші проти України» (Kats and Others v. Ukraine, заява № 29971/04), рішення від 18 грудня 2008 року, ЄСПЛ зазначив, що слово «законний» та словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом», які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

І. Щодо вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає у разі настає у разі повторного протягом року керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.1 розділу 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2006 року № 1306 (далі ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил

Відповідно до п.1.10 розділу 1 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Питання, пов`язані із проведенням огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції регламентовані у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103).

Згідно ч. 2-4, 6 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 2, 3, 4 розділу І Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до ч. 7 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735, Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків (а з урахуванням змін до ст. 266 КУпАП із застосуванням технічного засобу відеозапису) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку № 1103).

Аналогічне положення також визначено п.п. 1 та 6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395.

Якщо після направлення на огляд на стан сп`яніння, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків (а з урахуванням змін до ст. 266 КУпАП із застосуванням технічного засобу відеозапису) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння оформлена відповідним направленням, та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути чіткою, зрозумілою, такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, та яка не залежить від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб.

Аналогічні правові позиції неодноразово наводились у постановах апеляційних судів у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Суддею встановлено наступне.

Щодо правопорушення 08.12.2022 року.

08.12.2022 року, приблизно о 15 год. 14 хв. в смт. Іванків по вул. І. Проскури, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2107 з д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. Під час розмови поліцейські виявили у ОСОБА_1 таку ознаку наркотичного сп`яніння як підвищена жвавість мови. Ця ознака за своїм змістом відповідає тій, яка наведені в Інструкції № 1452/735.

Таким чином, вимога поліцейського щодо проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння була законною.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.

Отже, на законну вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, що у встановленому законом порядку (згідно вимог Закону України «Про Національну поліцію») зафіксовано поліцейським за допомогою технічного засобу відеозапису.

Матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку, визначеному законом.

При цьому, дослідивши долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис на оптичному диску,суддя приходить до переконання, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою, зрозумілою та такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, вона не залежала від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб.

Щодо правопорушення 18.12.2022 року.

18.12.2022 року, приблизно о 19 год. 00 хв. в смт. Іванків по вул. Київська, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2107 з д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. Під час розмови поліцейські виявили у ОСОБА_1 такі ознаки наркотичного сп`яніння як: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови. Ці ознаки за своїм змістом відповідають тим, які наведені в Інструкції № 1452/735.

Таким чином, вимога поліцейського щодо проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння була законною.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.

Отже, на законну вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, що у встановленому законом порядку (згідно вимог Закону України «Про Національну поліцію») зафіксовано поліцейським за допомогою технічного засобу відеозапису.

Матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку, визначеному законом.

При цьому, дослідивши долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис на оптичному диску,суддя приходить до переконання, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою, зрозумілою та такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, вона не залежала від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб.

Щодо правопорушення 29.12.2022 року.

29.12.2022 року, приблизно о 18 год. 15 хв. в смт. Іванків по вул. Київська, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2107 з д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. Під час розмови поліцейські виявили у ОСОБА_1 такі ознаки наркотичного сп`яніння як: порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Ці ознаки за своїм змістом відповідають тим, які наведені в Інструкції № 1452/735.

Таким чином, вимога поліцейського щодо проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння була законною.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.

Отже, на законну вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, що у встановленому законом порядку (згідно вимог Закону України «Про Національну поліцію») зафіксовано поліцейським за допомогою технічного засобу відеозапису.

Матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку, визначеному законом.

При цьому, дослідивши долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис на оптичному диску,суддя приходить до переконання, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою, зрозумілою та такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, вона не залежала від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб.

Щодо правопорушення 02.02.2023 року.

02.02.2023 року, приблизно о 22 год. 37 хв. в смт. Іванків по вул. Поліська, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2107 з д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. Під час розмови поліцейські виявили у ОСОБА_1 таку ознаку наркотичного сп`яніння як: підвищена рухливість ходи. Ця ознака за своїм змістом відповідає тій, яка наведена в Інструкції № 1452/735.

Таким чином, вимога поліцейського щодо проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння була законною.

Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.

Отже, на законну вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, що у встановленому законом порядку (згідно вимог Закону України «Про Національну поліцію») зафіксовано поліцейським за допомогою технічного засобу відеозапису.

Матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку, визначеному законом.

При цьому, дослідивши долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис на оптичному диску,суддя приходить до переконання, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою, зрозумілою та такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, вона не залежала від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб.

Таким чином, дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення з наявними в них доказами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку, що протоколи про адміністративні правопорушення складені правильно, відомості, які у них відображені відповідають фактичним обставинам справи, правопорушення кваліфіковані вірно, а наявні в матеріалах справ докази є належними, допустимими і достатніми у своїй сукупності та за принципом доказування «поза розумним сумнівом» доводять, що в діях ОСОБА_1 є подія і склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинена особою, яка повторно протягом року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, в діях ОСОБА_1 наявне порушення п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Його вина у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 183600 від 08.12.2022 року

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 183550 від 18.12.2022 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 183545 від 29.12.2022 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 183630 від 02.02.2023 року;

- направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з відмітками про відмову ОСОБА_1 від проходження таких оглядів від 08.12.2022 року та 02.02.2023 року;

- копіями постанови судді Іванківського районного суду від 17.10.2022 року (набрала законної сили 28.10.2022 року), згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- долученими в установленому законом порядку до протоколів про адміністративні правопорушення відеозаписами на оптичних дисках.

Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме:

керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, або керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, або керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, або керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі

посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Суддею встановлено, що постановою судді Іванківського районного суду від 17.10.2022 року, яка набрала законної сили 28.10.2022 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

11.01.2023 року о 11 год. 42 хв. в смт. Іванків по вул. Поліська ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2107 з д.н.з. НОМЕР_1 не маючи посвідчення водія, а саме будучи позбавленим права керування транспортними засобами, про що Інспектором СРПП ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Кодієм С.В. відносно ОСОБА_1 винесено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Ця постанова набрала законної сили 21.01.2023 року, відомостей про її оскарження матеріали справи не містять, ОСОБА_1 таких відомостей судді не надано.

02.02.2023 року, приблизно о 22 год. 37 хв. в смт. Іванків по вул. Поліська, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2107 з д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, які під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановили, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, що у встановленому законом порядку (згідно вимог Закону України «Про Національну поліцію») фіксувалось поліцейським за допомогою технічного засобу відеозапису.

Матеріал відеозапису долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку, визначеному законом.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення з наявними в ній доказами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений правильно, відомості, які у ньому відображені відповідають фактичним обставинам справи, правопорушення кваліфіковано вірно, а наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими і достатніми у своїй сукупності, та за принципом доказування «поза розумним сумнівом» доводять, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Зокрема, в діях ОСОБА_1 наявне порушення п. 2.1 «а» ПДР України, відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 183667 від 02.02.2023 року;

- копією постанови інспектора СРПП ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Кодія С.В. від 11.01.2023 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- копією постанови судді Іванківського районного суду від 17.10.2022 року (набрала законної сили 28.10.2022 року), згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.;

- долученими в установленому законом порядку до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписами на оптичному диску.

Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

ІІІ. Висновки

ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні чотирьох адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130 та адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суддею не встановлено.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вчинено п`ять адміністративних правопорушень, справи про які відповідно до постанови судді Іванківського районного суду Київської області від 01.03.2023 року об`єднано в одне провадження, адміністративне стягнення за вчинені правопорушення повинно бути накладено відповідно до вимог ст. 36 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

У цьому випадку, відносно ОСОБА_1 в силу ч. 2 ст. 36 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення за санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки така санкція є більш серйозною з числа вчинених правопорушень.

Застосовуючи вид і міру адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчинених правопорушень, які є грубими адміністративними правопорушеннями, наслідками яких є дорожньо-транспортні пригоди, що супроводжуються як пошкодженням чи знищенням майна громадян, так і спричиняють тяжкі наслідки їх життю та здоров`ю; особу ОСОБА_1 , який систематично вчиняє грубі адміністративні правопорушення, на шлях виправлення не стає, його поведінка свідчить про небажання ставати на шлях виправлення, він повторно вчиняє адміністративні правопорушення на транспортному засобі, який крім іншого є джерелом підвищеної небезпеки, що свідчить про суспільну небезпечність вчинення таких правопорушень, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують його відповідальність.

З огляду на встановлені обставини справи, а також враховуючи характер вчинених правопорушень, вид і міру адміністративного стягнення, яке застосовується до правопорушника за їх вчинення, враховуючи положення ст. 36 КУпАП, суддя приходить до висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами за максимальною санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки останній йому не належить.

Крім цього, відповідно до ч. 2, 3 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом постановою судді Іванківського районного суду від 17.10.2022 року.

Постанова судді набрала законної сили 28.10.2022 року, відповідно з цього часу слід розрахувати невідбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 , та з урахуванням встановлених обставин справи, приєднати невідбуту частину попереднього адміністративного стягнення до стягнення за вчинення нових адміністративних правопорушень, у яких ОСОБА_1 цією постановою визнаний винним.

Саме такий вид адміністративного стягнення на переконання судді буде достатнім та необхідним для виконання завдань КУпАП, зокрема він забезпечить запобігання вчинення правопорушником нових правопорушень, його виховання у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

IV. Судовий збір

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За ч. 1 цієї статті Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Таким чином, ставку судового збору слід розраховувати від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2023 році, який становить 2684 грн., відповідно сума судового збору, яка підлягає стягненню становить 536,80 грн. (2684*0,2 = 536,80).

У матеріалах справи відсутні документи, на підставі яких ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», а тому, з нього слід стягнути встановлену суму судового збору.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 36, 40-1, 126, 130, 245, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 (паспорт громадянина України № НОМЕР_2 від 29.01.2019 року, РНОКПП: НОМЕР_3 ) визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, та в силу ст.ст. 30, 36 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком 7 років 8 місяців без оплатного вилучення транспортного засобу.

(реквізити для оплати штрафу отримувач: ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300, банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.), , рахунок отримувача UA0010001, код класифікації доходів 21081300, призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, № протоколу про адміністративне правопорушення).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536, 80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

реквізити для оплати - отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 , код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області.

Строк пред`явлення до виконання цієї постанови становить три місяці.

Суддя Н.П.Слободян