Справа №: 398/799/23
провадження №: 3/398/556/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

"23" березня 2023 р. м.Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Подоляк Я.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградської області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зі слів не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №157759 від 19.02.2023 року, ОСОБА_1 цього ж дня о 22 год 42 хв по вул.Чонгарська в м.Олександрія керував автомобілем ВАЗ 2108, днз НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що він не керував транспортним засобом, а просто сидів у ньому та грівся бо змерз.

Захисник ОСОБА_1 Журавльов В.Ю. в судовому засіданні підтримав пояснення останнього.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він є дядьком ОСОБА_1 19.02.2023 року у нього в гостях був ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та інші родичі. Йому зателефонував знайомий та повідомив, що на кладовищі, де поховані його родичі, якісь невідомі особи займаються вандалізмом. Він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та іншими родичами відразу поїхали на кладовище, оскільки такі випадки вже траплялись. Там дійсно були якісь невідомі люди, які вживали алкогольні напої прямо на території кладовища. Він з ОСОБА_3 пішли оглядати пам`ятники, встановлені на могилах родичів. Машину залишили на стоянці автозаправки, яка освітлюється, бо в машині не зачиняються двері. ОСОБА_4 , який сильно змерз, майже одразу повернувся до машини, та завів двигун щоб зігрітись. При цьому, ОСОБА_5 сів на водійське місце, але машина стояла на місці, він не їхав і не збирався нікуди їхати, а просто сидів та грівся. В цей час до машини під`їхали працівники поліції. Оскільки стоянка освітлюється він з кладовища побачив що до ОСОБА_1 під`їхали працівники поліції, тому повернувся, а жінки ще перебували на кладовищі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 19.02.2022 року вона разом з ОСОБА_2 та сином приїхали на кладовище подивитись на пам`ятники, які встановлені на могилах їх родичів, оскільки ОСОБА_2 повідомили, що якісь невідомі особи вчиняють там вандалізм. Вони пішли дивитись на пам`ятники, а син змерз, тому одразу повернувся до машини грітись. Син сів на водійське сидіння, але машиною не керував. В цей час до автомобіля, де сидів її син, під`їхали працівники поліції.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 2.1а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, останній керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія на право керування таким транспортним засобом, повторно, протягом року.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, до матеріалів справи долучено CD-диск, який є додатком до протоколу ААД №157759 від 19.02.2023 року. Разом з тим, з записів на диску вбачається, що ОСОБА_1 дійсно сидів за кермом транспортного засобу, але самого факту керування останнім транспортним засобом вказаний запис не містить.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки пояснюють, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а просто сидів у автомобілі та грівся. На записах також є пояснення цих свідків, надані на місці складання протоколу, які стверджували, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Отже, з наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, як не вбачається і того, що його було зупинено, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Інших доказів матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного приходжу до висновку про те, що факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , як і в цілому факт керування цим транспортним засобом будь-якою особою, не є доведеним поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП належить визнати необгрунтованим.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Так, 26.04.2018 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17, адміністративне провадження № К/9901/18195/18 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 Верховний Суд роз`яснив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по вказаній справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 126, 247, 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Суддя Яна Миколаївна Подоляк