ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю захисника - адвоката Боднарюка В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану на постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 лютого 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 лютого 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 18.12.2022 року в с. Клішківці по вул. Карвацького, 41, Дністровського району Чернівецької області, керував транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі та підтверджується висновком медичного закладу № 71 від 19.12.2022. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 лютого 2023 року щодо нього, а провадження по справ закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ЄУНСС: 724/2619/22

Номер провадження:33/822/142/23 Головуючий у І інстанції: Єфтеньєв О.Г.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий в апеляційній ін-ції: Потоцький В.П.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції винесена з грубим порушенням вимог закону.

Зазначає,що працівники поліції не озвучили йому жодних ознак алкогольного сп`яніння, які стали підставою для проведення огляду.

Вважає, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки на місці зупинки він погодився пройти такий огляд, і результат виявився негативний, однак з незрозумілих йому підстав, його було направлено на огляд до Хотинської лікарні, де також не було підтверджено стану сп`яніння.

Також, на думку апелянта, судом першої інстанції залишено поза увагою те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння, всупереч вимог чинного законодавства, було проведено без застосування відео фіксації та у відсутності свідків.

Зазначає, що не підписував висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому є недійсним.

Крім того, вказує і на те, що підпис у роздруківці приладу «Драгер» та у акті огляду на стан сп`яніння йому не належить.

Таким чином, вважає, що матеріали справи свідчать про відсутність в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився та про причини свої неявки суд не повідомив, що у відповідності до ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи. Більш того, захисник Боднарюк В.І. не заперечував проти розгляду справи без участі його довірителя.

Заслухавши пояснення захисника - адвоката Боднарюка В.І., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

У відповідності до вимог п. 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наявними у справі письмовими доказами, яким суд дав вірну юридичну оцінку.

Так, дані, які є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №098439 (а.с.1), свідчать про те, що ОСОБА_1 18.12.2022 року в с. Клішківці по вул. Карвацького, 41, Дністровського району Чернівецької області, керував транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі та підтверджується висновком медичного закладу № 71 від 19.12.2022.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. При цьому, жодних зауважень чи заперечень проти викладених у протоколі обставин ОСОБА_1 не мав та засвідчив своїм підписом правильність даних, викладених у ньому.

Із письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 безпосередньо після подій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.2), також не встановлено, що останній мав якісь зауваження до дій працівників поліції.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується роздруківкою з приладу «Драгер» (а.с.7), відповідно до якої ОСОБА_1 пройшов тестування за допомогою приладу «Drager Alcotest - 6820», результат тесту - 1,77 ‰, а також висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2 від 19.12.2022р., згідно з яким ОСОБА_1 перебував 19.12.2022р. о 00 год. 49 хв. в стані алкогольного сп`яніння (а.с.8).

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що вищезазначений висновок є недійсним, оскільки матеріалами справи не доведено те, що такий складено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за №1452/735 (далі - Інструкції). Більш того, дії лікаря медичного закладу та результати освідування він не оскаржував, а відсутність у вказаному документі підпису обстежуваної особи не може свідчити про недійсність висновку, наданого компетентною особою в межах наданих їй повноважень.

Крім вказаних доказів винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується й іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема, поясненнями свідка ОСОБА_2 (а.с.4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння від 19.12.2022 року (а.с.6), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.9).

Таким чином, на підставі аналізу вищезазначених доказів, суд першої інстанції правильно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції була допитана свідок ОСОБА_3 , яка підтвердила факт керування ОСОБА_1 та скоєння ДТП ОСОБА_1 , однак заперечила, що водій чи вона перебували в стані алкогольного сп`яніння. Також зазначила, що будь-яких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП їй спричинено не було.

Разом з тим, до показань вказаного свідка в частині того, що водій не перебував у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд відноситься критично, оскільки такі спростовуються вищевказаними письмовими доказами у своїй сукупності.

Доводи апелянта про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду не знайшли свого підтвердження та спростовуються таким.

Відповідно до п.8 Розділу І Інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Згідно з п.9 Постанови КМУ від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», проведення огляду водіїв транспортних засобів учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі обов`язкове.

Таким чином, працівники поліції, направляючи ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу - учасника ДТП, у якому, згідно з матеріалами справи, були постраждалі, діяли у відповідності до законодавства.

Вважати, що працівники поліції діяли протиправно, немає підстав, оскільки їх дії не були оскаржені в установленому законом порядку, а з наявних у справі письмових доказів не вбачається порушення порядку складення протоколу.

Посилання апелянта на відсутність відеозапису не є тією безумовною підставою, яка дає право апеляційному суду скасувати рішення суду першої інстанції, зважаючи на наявність інших належних та допустимих доказів, а також того, що відео правопорушення щодо ОСОБА_1 не долучено до матеріалів справи у зв`язку з технічною несправністю нагрудної камери поліцейського (а.с. 17).

Твердження ОСОБА_1 про відсутність двох свідків при огляді на стан сп`яніння є також необґрунтованими, оскільки необхідність присутності двох свідків в цьому випадку не була обов`язковою, зважаючи на те, що така вимога стосується відмови у проходженні обстеження не у медичному закладі, а на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, відповідно до вимог п.4 ст.266 КУпАП, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, що було цілком дотримано працівниками поліції.

Таким чином, приходжу до висновку, що працівники поліції при складенні матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 діяли відповідно до вимог ст.254,256, 266 КУпАП.

Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони мають формальний характер, є плутаними та суперечливими щодо одних і тих же обставин та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком Європейського суду з прав людини, зробленим ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

При вирішенні питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення районним судом цілком враховано вимоги ст. 33 КУпАП.

Будь-яких істотних порушень норм процесуального чи матеріального права судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 01 лютого 2023 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький