КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №363/2794/22 Головуючий у першій інстанції Шубочкіна Т.В.
Провадження №33/824/1345/2023 Доповідач Ковальська В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника Папенка Р.С. апеляційну скаргу захисника Папенка Р.С. на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 02 лютого 2023 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и л а :

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 02 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою судді, 31 серпня 2022 року близько 01.30 год. гр. ОСОБА_1 на 27 км а/д Київ-Вишгород-Десна керував транспортним засобом марки TESLA нз. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Тим самим ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Папенко Р.С. просить скасувати постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 02 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі в порядку ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник вважає постанову Вишгородського районного суду Київської області від 02 лютого 2023 року незаконною та такою, яка винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного та всебічного розгляду справи, без встановлення всіх обставин справи, з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, без повного, всебічного і об`єктивного розгляду, без належної оцінки доказів.

Захисник зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд ні в 01.56, ні в 02.11. З наданих до справи письмових пояснень ніби ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вбачається, що о 02.00 год. мала місце відмова ОСОБА_1 пройти огляд. Проте такі обставини як по часу так і по словам спростовуються відеозаписом. До того ж в протоколі вказані лише два свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_2 . При цьому такі свідки на відеозаписах відсутні, а біля будівлі схожої на лікарню о 02.10 годині були присутні тільки поліцейські і сам ОСОБА_1 без свідків.

Але в протоколі вказано про відмову пройти медичний огляд в присутності свідків, це не відповідає дійсності і спростовується відеозаписами.

Захисник зазначає, що відеозаписи з нагрудної камери не були постійними і є вибірковими, відеозаписи складені з порушеннями чинного законодавства, і поліцейські ОСОБА_5 і ОСОБА_6 грубо порушили чинне законодавство і всупереч відсутності відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд склали на нього протокол.

Окрім того, під час надання пояснень обома поліцейськими ОСОБА_5 і ОСОБА_7 судом було продемонстровано відеозаписи з камер тих подій і обидва по відеозаписам вказали, що на тих файлах немає відмови ОСОБА_1 від проходження огляду. Тобто самі поліцейські визнали відсутність на відеозаписах відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

Але ці їх пояснення суд не заніс до оскаржуваної постанови, тим самим в силу відсутності журналу судового і запису судового засідання, фактично позбавив можливості зафіксувати їх пояснення для перевірки апеляційним судом.

Захисник зазначає, що судом було задоволено клопотання захисника Папенка Р.С. про виклик свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 для спростування відмови пройти огляд водієм ОСОБА_1 31 серпня 2022 року, проте до суду ці особи так і не з`явилися, однак суд взяв до уваги написані нібито ними письмові пояснення.

Суд не мав права брати такі письмові пояснення як докази при вирішенні справи, адже відповідно до ст. 272 КУпАП вони не прибули до суду і в порушення принципу безпосередності їх пояснення не були отримані судом, їх ніхто не попереджав про кримінальну відповідальність.

При цьому зміст пояснень, про присутність цих свідків під час відмови о 02.00 год. пройти огляд спростовується відеозаписами, а тому висновки викладені в протоколі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджуються матеріалами справи.

Захисник зазначає, що посадовою особою, яка склала протокол щодо ОСОБА_1 не було дотримано положень законодавства, протокол щодо останнього про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складено за відсутності відповідних достатніх доказів вчинення вказаного правопорушення.

Окрім того, враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальну), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

З огляду на вищенаведене, підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у даному випадку відсутні.

Захисник вважає, що суддя порушив вимоги ст. 245 КУпАП, неповно з`ясувавши обставини справи, що мало істотний вплив на правильність прийнятого рішення; суд не об`єктивно розглянув дану справу і не виконав вимоги статті 280 КУпАП щодо визначення вини особи у вчинені адміністративного правопорушення. Протокол разом з наданими суду матеріалами не дають можливості об`єктивно і всебічно встановити всі ознаки адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, а проведена правова процедура оформлення матеріалів була грубо порушена поліцейськими, що не давало можливості суду усунути це самостійно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Папенка Р.С. та особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді необхідно залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наведеними у постанові судді доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , рапортом поліцейського ОСОБА_6., рапортом ОСОБА_4., розпискою ОСОБА_9 про передачу на зберігання автомобіля «Tesla» н.з. НОМЕР_1 , рапортом старшого інспектора чергового Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Марценюка О.В. та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і така відмова не зафіксована на відеозапису з нагрудної камери поліцейського не може бути взятим до уваги, оскільки згідно із встановленими обставинами справи ОСОБА_10 дійсно не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте такий огляд не пройшов, оскільки всіляко уникав його проведення.

Так, на відеозапису з нагрудної камери працівника поліції дійсно не зафіксовано прямої відмови ОСОБА_1 від проходження освідування на стан сп`яніння. Проте, поведінка ОСОБА_1 зафіксована на відеозапису, була спрямована на небажання проходити освідування та свідчить про те, що він всіляко уникав спроби пройти освідування.

При цьому з відеозапису вбачається, що інспекторами Вишгородського РУП ГУНП було вжито всіх можливих заходів для того, щоб ОСОБА_1 міг пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, у закладі охорони здоров`я.

Так, згідно з відеозаписом ОСОБА_1 був доставлений до лікарні, проте він не побажав зайти до приміщення медичного закладу для проведення освідування, вимагаючи у працівників поліції пояснити йому причину зупинки автомобіля під його керуванням.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції інспектор САП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 пояснив, що коли він прибув на блокпост, на якому був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , то водій пояснив, що їде з поминок. При цьому водій мав явні ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням алкотестера, але ОСОБА_1 уникав обстеження, весь час комусь телефонуючи. Після чого водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, на що той погодився, проте по приїзду до лікарні м. Вишгорода ОСОБА_1 не бажав пройти до приміщення лікарні і пройти освідування, всіляко чинив супротив, у зв`язку з чим поліцейські разом з водієм повернулись до автомобіля на блокпосту,де було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Аналогічні пояснення в судовому засіданні суду першої інстанції дав інспектор САП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6

Таким чином, в судовому засіданні суду першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 , погодившись на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, був доставлений до такого закладу, проте відмовився пройти у приміщення лікарні для проведення огляду.

Сама по собі згода водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не свідчить про виконання ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки вказаним пунктом передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а у даному випадку водій не пройшов такого огляду, незважаючи на те, що працівниками поліції були створені всі умови для проведення огляду.

Отже, висновок, викладений у постанові судді про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим.

Доводи захисника щодо недопустимості як доказів письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не були допитані в судовому засіданні, є слушними, з огляду на те, що суд задовольнив клопотання захисника, проте свідків в судовому засіданні не допитав, але послався на їх письмові пояснення, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте посилання у постанові суду на письмові пояснення свідків, яких не було допитано в судовому засіданні, не спростовує висновок, викладений у постанові судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вказаний висновок ґрунтується на інших допустимих доказах, наведених у постанові судді.

При цьому суддя апеляційного суду звертає увагу на те, що згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП ( в редакції Закону № 1231-ІХ від 16.02.2021) огляд водія на стан алкогольного сп`яніння може бути проведених із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У даному випадку поліцейські застосовували запис на нагрудну камеру, отже згідно з вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП присутність свідків була не обов`язковою.

Посилання захисника на недопустимість як доказу відеозапису з камери поліцейського є безпідставним, оскільки на відеозапису повно зафіксовані всі обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , отже цей доказ є належним та допустимим.

Також є безпідставними посилання в апеляції захисника на невиконання суддею районного суду вимог ст. 280 КУпАП, оскільки суддею повно, всебічно та об`єктивно було з`ясовано всі обставини справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а постанова судді містить необхідні висновки з відповідним обґрунтуванням щодо підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, суддя апеляційного суду, вважаючи постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 02 лютого 2022 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, законною, обґрунтованою і вмотивованою, не убачає підстав для скасування постанови та закриття провадження у справі за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, як про це прохає апелянт.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 02 лютого 2022 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Папенка Р.С. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська