Справа № 526/417/23
Провадження № 3/526/277/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березова Лука, Миргородського р-ну, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

за ст. 1831 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 не сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 , які зобов`язаний сплачувати відповідно до виконавчого листа №2-443 від 15.05.2009 року, виданого Гадяцьким районним судом, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців та становить за період з 01.10.2018 по 01.02.2023 складає 183880,66 грн.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення, клопотання про перенесення розгляду справи від нього не надходило.

Частина 2 ст. 268 КУпАП не передбачає обов`язкову присутність при розгляді справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 1831 ч.1 КУпАП.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1831 ч.1 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, копії виконавчого листа № 2-443 від 15.05.2009 виданим Гадяцьким районним судом, відповідно до якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.03.2009 р. до досягнення дитиною повноліття.

Постановою ВДВС від 10.07.2012 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа 2-443 від 15.05.2009, виданого Гадяцьким районним судом; розрахунком заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 по аліментах станом на станом на 01.02.2023 становить 183880,66 грн.

Судом встановлено, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 1831 КУпАП, є триваючим і характеризуються тим, що особа яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу і увесь цей час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення адмінправопорушення. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( частина 1 ст.9 КУпАП).

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до частини другої статті 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до частини першої ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до положень ст.5 протоколу №7 до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» (ETS №17) подружжя мають рівні права та рівну відповідальність приватно - правового характеру у відносинах між собою та зі своїми дітьми в тому, що стосується вступу в шлюб, під час перебування в шлюбі та при його розірванні. Дана стаття не перешкоджає державі приймати такі міри, які необхідні для дотримання інтересів дітей.

Частиною 11 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець роз`яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

Частиною 2 статті 7 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» передбачено, що ця стаття не є перешкодою для судового розгляду, а також для покарання будь-якої особи за будь-яку дію чи бездіяльність, яка на час її вчинення становила кримінальне правопорушення відповідно до загальних принципів права, визнаних цивілізованими націями.

Суду не надано і судом не здобуто ніяких відомостей про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, тому для суду відсутні перешкоди для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, незважаючи на те, що це різні види юридичної відповідальності, хоча і мають однаковий об`єкт правопорушення - це права неповнолітніх дітей та предмет правопорушення - це кошти.

Частиною 12 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що саме за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець складає протокол про вчинення боржником адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1831 КУпАП України про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Враховуючи вищевикладене, у випадку, якщо на момент набрання чинності Законом у особи наявна заборгованість за несплату аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, то така особа після набрання чинності Законом має вжити необхідні заходи, щодо погашення такої заборгованості, а у разі невжиття відповідних заходів з погашення заборгованості така особа має нести адміністративну відповідальність за ст.1831 КУпАП.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 1831ч.1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Обираючи вид стягнення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, враховую характер вчиненого правопорушення, особу, ступінь його вини та майновий стан.

Виходячи з матеріалів справи, тяжкості вчиненого правопорушення, відношення до скоєного, вважаю, що ОСОБА_1 слід піддати стягненню у вигляді суспільно корисних робіт, так як саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 гривень.

Керуючись ст. 1831ч.1, 401, 221, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

- ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1831 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді суспільно корисних робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Суддя: Л. В. Максименко