ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1471/22 Номер провадження 33/814/601/23Головуючий у 1-й інстанції Третяк О.Г. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

за участю секретаря Гречка Є.В.

захисника адвоката Сидоренка Ю.В.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою ОСОБА_1 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 вересня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 14 липня 2022 року о 20:59 год. по вул. Бережанська, 14 в м. Миргород, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Зокрема вказує, що працівниками поліції був порушений порядок проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки після його відмови пройти огляд на місці зупинки, поліцейські не доставили його до медичного закладу, а намагалися вручити направлення на проходження огляду в медичному закладі, що не передбачено чинним законодавством.

Також вважає, що долучений відеозапис не підтверджує, а спростовує його вину, оскільки він погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ААБ №007759 складений 14.07.2022 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з зазначенням «від надання пояснень відмовився» та зазначенням щодо залишення Т/з на місці зупинки та попередження водія про заборону подальшого руху,

записами з відеореєстратора та бодікамери працівника поліції з фіксацією відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 .

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2.6 Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів зазначено, що якщо водій ухиляється від огляду, то в присутності двох свідків у протоколі про зазначене адміністративне правопорушення вказуються ознаки сп`яніння і дії порушника щодо ухилення від огляду, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з долученого до справи відеозапису з відеореєстратору поліцейського автомобіля та не заперечується ОСОБА_1 , останній керував автомобілем Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , 14.07.22 о 20:53 год.

Після зупинки транспортного засобу, в зв`язку з отриманої інформацією щодо перебування водія в стані нетверезому стані, працівники поліції виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння.

Намагаючись вирішити питання іншим шляхом, водій протягом тривалого часу не давав однозначної відповіді щодо проходження огляду на стан сп`яніння, постійно перебував в салоні свого автомобіля та комусь телефонував, потім виходив спілкуватись з працівниками поліції, які продовжували пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння, повідомляв їм, що він не буде проходити такий огляд, знову заходив до свого автомобіля та продовжував здійснювати дзвінки.

Після чергового виходу з машини, між працівниками поліції та водієм ОСОБА_1 вчинилась сварка, останній намагався залишити місце зупинки транспортного засобу, шо перешкоджали йому зробити працівники поліції та роз`яснювали, що його буде затримано та доставлено до відділку поліції.

Всі ці події тривали близько години, в подальшому, після залучення двох свідків, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (21:39 год.) на місці зупинки та о 21:40 год. в медичному закладі, в зв`язку з чим працівником поліції було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта щодо порушення працівниками поліції ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння під час проведення огляду на стан сп`яніння, що свідчить про його недійсність не беруться судом до уваги з огляду на наступне.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається весь безперервний перебіг події від моменту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його подальшої зупинки, пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, відмова водія від проходження в присутності двох свідків та складання протоколу.

Після відмови ОСОБА_1 в проходженні огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків (21:40 год), поліцейським було розпочато складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

О 22:00 год. водію ОСОБА_1 було зачитано зміст протоколу щодо скоєного ним правопорушення.

Бажання ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі після фактичної відмови від проходження огляду та складання працівниками поліції протоколу не має правового значення, оскільки має розцінювались в контексті всієї поведінки притягнутого, який більше години намагався вести перемовини з правниками поліції, де в їх розмовах неодноразово говорив, що нікуди їхати він не буде.

Як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Докази щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння доводяться зібраними по справі доказами та не спростовані притягнутим.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна