ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/25986/22

Провадження № 33/4820/153/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Цугеля А.В.

захисника Костика О.М.

представника потерпілого Загуровського О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Костика О.М. на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови суду, 01 листопада 2022 року, близько 08.35 год., ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 13.1, 3.2, 2.3б Правил дорожнього руху України, в м. Хмельницькому на перехресті вул. Прибузька Свободи, керуючи транспортним засобом марки Acura RDX д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись від вул. Старокостянтинівське шосе по вул. Прибузькій в напрямку до вул. Кам`янецької, не врахувала безпечної швидкості руху, не надала переваги в русі транспортному засобу марки Citroen д.н.з. НОМЕР_2 з увімкненою звуковою та світловою сигналізацією під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався праворуч по вул. Свободи. Після зіткнення з транспортним засобом марки Citroen д.н.з. НОМЕР_2 , транспортний засіб Acura RDX д.н.з. НОМЕР_1 в некерованому стані допустив наїзд на транспортний засіб марки Ford д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , який стояв ліворуч.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а фізичні особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження.

ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 місяців; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції, захисник адвокат Костик О.М. просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2023 року в частині призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 місяців, ухвалити нову постанову, якою призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Адвокат зазначає, що факт вчинення адміністративного правопорушення не оскаржується, однак уважає, що суд першої інстанції застосував необґрунтовано суворе покарання.

Зауважує, що ОСОБА_1 має трьох дітей, які навчаються у школі, а також відвідують додаткові заняття, чоловік ОСОБА_1 у зв`язку з його діяльністю переважну більшість часу перебуває у відрядженнях за межами міста, тому у ОСОБА_1 є потреба у постійному користуванні транспортним засобом для забезпечення потреб сім`ї.

Відтак, позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами фактично позбавляє останню можливості повноцінно здійснювати виховання дітей, зокрема забезпечити їх участь в навчальних процесах, а також можливість реалізувати бажання дійте щодо додаткового розвитку, шляхом зайняття в спеціалізованих гуртках за вподобаннями.

Окрім того, у зв`язку з тим, що в державі запроваджений та діє воєнний стан, систематично здійснюються ракетні обстріли всієї території держави та відповідно оголошується повітряна тривога, що вимагає від громадян вжиття відповідних заходів спрямованих на забезпечення власної безпеки, а від батьків в тому числі й забезпечення безпеки дітей, через що може мати місце необхідність доставляти дітей у максимально безпечні місця, що неможливо буде здійснити у разі позбавлення ОСОБА_7 права керування транспортними засобами.

Адвокат наголошує, що ОСОБА_1 вперше вчинила адміністративне правопорушення, а відповідно до КУпАП, позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами передбачається за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом.

Окрім того, у постанові суддя зазначив, що ОСОБА_1 свою винну не визнала, хоча в дійсності остання визнавала вину у вчинені зазначеного адміністративного правопорушення, а її покази надані під час судового розгляду були спрямованні не на заперечення вини, а надавалися виключно з метою відображення дійсних обставин ДТП, оскільки в матеріалах адміністративної справи вони були відображенні неповно.

Стосовно твердження суду щодо необґрунтованого затягування судового провадження, то захисник зазначає, що воно також є безпідставним, оскільки всі клопотання ОСОБА_1 були належним чином вмотивованими, і у подальшому суду надавалися відповідні підтверджуючі документи, які містяться в матеріалах справи.

Позиції учасників судового провадження

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилася, поважних причин неявки не повідомила, що не перешкоджає апеляційному розгляду відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП.

У судовому засіданні захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Костик О.М. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив скасувати призначене постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2023 року покарання, замінити призначене постановою суду покарання на штраф, з підстав, зазначений в апеляційній скарзі, додатково показав, що ОСОБА_1 вину визнає, щиро кається, щодо відшкодування шкоди, то потерпілі не зверталися, тому не вживались заходи для відшкодування завданої шкоди.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Загуровський О.В. просив вирішити апеляційну скаргу на розсуд суду, в автомобілі ОСОБА_1 перебувала дитина, ДТП вона своїла з необережності, на щастя постраждали тільки автомобілі та потерпілі отримали легкі тілесні ушкодження.

Заслухавши доводи захисника адвоката Костика О.М., представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Загуровського О.В., перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме статей 9 та 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У поданій апеляційній скарзі захисник адвокат Костик О.М. не оскаржує доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскаржує призначене судом покарання через його суворість.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Суддя суду першої інстанції, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності і взаємозв`язку, з`ясувавши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.1, 3.2, 2.3б Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів і заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілим, та про наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, що не оскаржується в апеляційній скарзі.

Згідно з пунктом 2.3 б Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 3.2 ПДР передбачено, що у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

У пункті 13.1 ПДР зазначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вважаю, що застосований судом першої інстанції ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення за статтею 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 місяців є справедливим та достатнім для її виправлення, а також для запобігання вчиненню як нею, так і іншими особами аналогічних правопорушень.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника щодо суворості призначеного покарання, з урахуванням вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 вперше та не умисно, а тому є підстави для застосування більш м`якого виду адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 КУпАП, зокрема накладення штрафу.

Відповідно до частин 2 та 4 статті 30 КУпАП, позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З огляду на обставини вчиненого адміністративного правопорушення, останнє призвело до значних механічних пошкоджень трьох транспортних засобів, один з яких належить самій ОСОБА_1 , в результаті ДТП завдано тілесних ушкоджень чотирьом потерпілим, недотримання ОСОБА_1 вимог п. 13.1, 3.2, 2.3б Правил дорожнього руху України несло загрозу життю та здоров`ю інших учасників дорожнього руху, ДТП сталося на ділянці дороги з насиченим дорожнім рухом, неподалік від пішохідних переходів, тому наявні підстави вважати, що таке правопорушення за своєю суттю є грубим порушенням ПДР.

Також, враховуючи наявні фото-, відео записи, пояснення водія швидкої допомоги ОСОБА_2 , який вказав, що маячки та звуковий сигнал були включені за вказівкою старшої бригади ще на початку руху, перед перехрестям виїхав на зустрічну смугу руху та зупинився, перешкод в його русі не було, так як інші учасники дорожнього руху зупинились; пояснення потерпілого ОСОБА_3 , який зазначив у судовому засіданні, що маячки та звуковий сигнал були включені на автомобілі швидкої допомоги, ОСОБА_1 «намагалася проскочити перехрестя», апеляційний суд вважає, що сукупність наведених обставин свідчить про легковажне ставлення ОСОБА_1 як водія до вимог ПДР, що призвело до досить грубого їх порушення та створило загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, з метою попередження з боку ОСОБА_1 аналогічних правопорушень ПДР, вважаю, що до останньої слід застосувати адміністративне стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами, і не доцільно буде застосовувати штраф.

Доводи захисника щодо необхідності постійного користування ОСОБА_1 транспортним засобом для відвезення дітей до школи, на додаткові гуртки чи виконання інших завдань для забезпечення потреб сім`ї, та наголошення на тому, що ОСОБА_1 визнає свою вину у вчиненому, не вважаю такими, що зменшують рівень завданої шкоди і можуть вважатися вагомими підставами для зміни виду адміністративного стягнення.

У матеріалах справи містяться клопотання ОСОБА_1 та на той момент її захисника про відкладення судових засідань, і дійсно не завжди додавалися документи на підтвердження поважності причин відкладення судового розгляду. Разом із тим, апеляційний суд також звертає увагу на лист директора КП «Хмельницький міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Хмельницької міської ради № 83/01-03 від 31.01.2023 (а/с 101), в якому зазначено, що ОСОБА_1 за медичною допомогою не зверталася, та лист директора КП «Хмельницький міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Хмельницької міської ради №84 від 01.02.2023, із доданими додатками (а/с 107-112), у якому зазначено, що стан здоров`я ОСОБА_1 не перешкоджає відвідувати судові засідання.

Відтак, у суду були підстави вважати про свідоме затягування ОСОБА_1 судового розгляду справи, і тому доводи адвоката з цього приводу вважаю необґрунтованими.

Враховуючи зазначені вище обставини, доходжу висновку, що суд першої інстанції належним чином врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, обставини у відповідності до вимог статей 34 та 35 КУпАП, та обґрунтовано обрав вид адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк десять місяців, що співвідноситься з вчиненим правопорушенням та цілком відповідає меті адміністративного стягнення, передбаченій у статті 23 КУпАП .

Отже, апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду або скасування призначеного покарання. Крім того, змінити постанову судді першої інстанції в частині накладеного стягнення та накласти інше стягнення можливо лише в межах строку накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, правильно визначив вид стягнення у межах, установлених статтею 124 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Костика О.М., у зв`язку з відсутністю підстав для скасування накладеного судом адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк десять місяців та застосування стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Костика О.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) місяців, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя