Справа № 212/279/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ваврушак Н.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 422283 від 03.01.2023 року, водій ОСОБА_1 , 03.01.2023 року о 21.35 годині на м-ні 4-й Зарічний біля будинку 29 Покровського району міста Кривого Рогу керував транспортним засобом марки «ЗАЗ TF 699 р» д.н.з. « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager 6820», що підтверджується результатом тесту № 822 від 03.01.2023 року. Результат тесту становить 0,70 % проміле. З результатом тесту водій ОСОБА_1 не згодний. Від проходження огляду у медичному закладі КП «КБЛПД» ДОР» з метою підтвердження стану алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 475352, 475348, відеореєстратор xiomi, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Адвокат Новак А.М., який представляє інтереси ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги № 24/01/23 від 24.01.2023, подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема керування транспортним засобом, крім того, наявні у справі матеріали вказують на порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на встановлення стану сп`яніння. 06.03.2023 року також подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності ОСОБА_1 , у якій вказав, що клопотання про закриття провадження у справі підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, використала своє право на захист, що підтверджується договором про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Новак А.М., адвокатом подане до суду обґрунтоване клопотання про закриття провадження у справі та заява про розгляд справи за відсутності учасників провадження, то суд вважає можливим розглядати справу без їх участі, що узгоджується з вимогами ч.2 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи з наявними у ній доказами, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог ст.245 КпАП України, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Суб`єктом адміністративного правопорушення визнається особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння і здатна нести адміністративну відповідальність (володіє адміністративною деліктоздатністю).

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», зазначено, що згідно зі ст.245 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Так, в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 422283 від 03.01.2023 року, результат тесту «Alkotest Drager 6820» від 03.01.2023 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння від 03.01.2023 року, складений інспектором поліції, направлення на огляд водія транспортного закладу до КЗ «КПНД» ДОР» м. Кривий Ріг ОСОБА_1 від 03.01.2023 року, рапорт інспектора поліції від 03.01.2023 року, довідка адмінпрактики від 04.01.2023 року про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами, повторність вчинення адміністративного правопорушення відсутня, диск із відеозаписом.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, при збиранні доказів, працівниками поліції, було порушено ч.2 ст.251, ст.ст. 254, 256, 266 КУпАП, що саме по собі, унеможливлює встановлення об`єктивних даних про фактичні обставини справи. З огляду на ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обов`язок довести протилежне покладається законом на особу, яка складає протокол. Ключових доказів цього вирішального моменту для притягнення особи до адміністративної відповідальності (свідки які б бачили факт керування чи інші достовірні та добуті законним шляхом докази) стороною, яка ініціювала обвинувачення у скоєнні правопорушення надано судді не було.

Судом досліджений відеозапис, доданий до протоколу, який не приймається як належний та допустимий на підтвердження вини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наступних підстав. На відеозаписі зафіксований рух автомобіля, однак відсутня можливість його ідентифікувати, оскільки його номерний знак не зафіксовано так як і факт керування автомобілем саме водієм ОСОБА_1 . За повідомленням співробітника поліції автомобіль було зупинено з причини його технічної несправності, а саме задні габаритні вогні перебувають у несправному стані, але на підтвердження цього матеріали справи не містять доказів, зокрема копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 122 КУпАП. Після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», останній не погодився із його результатом та на вимогу працівників поліції пройти огляд у медичному закладі для підтвердження стану сп`яніння ОСОБА_1 неодноразово погоджувався.

Щодо даних протоколу про притягнення водія до адміністративної відповідальності як беззаперечного доказу вчинення ним правопорушення - суддя вважає таку позицію помилковою, оскільки саме по собі описання та фіксування адміністративного правопорушення (функцію чого і виконує сам по собі протокол про адміністративне порушення) не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Протокол може являти собою джерело доказів за умови, що викладене в ньому чітко, у законний спосіб, доведено за допомогою інших доказів та беззаперечно узгоджується з ними.

Щодо направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння до закладу охорони здоров`я, оформлене у вигляді письмового документа. При складані протоколу про адміністративні правопорушення поліцейський керується, крім іншого, пунктом 11 Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015р. N 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», який наголошує: оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством. Проведення процедури оформлення та фіксування правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, чітко виписано у низці нормативно-правових документів. Як зазначено вище, складенню відповідного направлення до закладу охорони здоров`я повинні передувати дії інспектора, щодо пропозиції пройти огляд з відповідною фіксацією процедури за допомогою відеозасобів, що вказані у протоколі, однак які, у даному випадку, не несуть, в даному випадку, в собі ніякої стверджуючої інформації на цей рахунок.

Наявність самого по собі направлення у матеріалах справи, за таких умов, дає можливість судді вважати, що пропозиція водію пройти медичний огляд зроблена з порушенням процесуальних норм вказаних вище нормативно-правових актів, один з яких є кодифікованим законом.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Поміж іншим, у рішеннях від 30.05.2013 у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Підсумовуючи вищевикладене суддя вважає, що відсутні належні, допустимі та об`єктивні докази щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки вина особи є обов`язковою умовою для притягнення до адміністративної відповідальності, проте згідно матеріалів справи в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст. 40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Н. М. Ваврушак