Справа №: 385/161/23 Провадження № 3/385/92/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2023 року м. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кочегара в ліцею м. Гайворон, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , що притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 5, 6 ст. 121, ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП постановою БАБ № 053905 від 25.06.2022,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 25.01.2023 о 06:15 в м. Гайворон Кіровоградської області по вул. Пушкіна керував мотоциклом ММВ-311211 (Мінськ), номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а ПДР України, повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, вчинивши правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином а саме, викликом в судове засідання на 01.02.2023 за допомогою СМС інформування на підставі відповідної заяви, що долучена до протоколу про адміністративне правопорушення. Зважаючи на викладене, судом вирішено провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить правовим приписам ч. 2 ст. 268 КУпАП.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП полягає у повторному протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною другою та четвертою цієї статті.

Ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до вимог п.2.1 А ПДР України встановлено заборону, зокрема керувати транспортним засобом, без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 25.01.2023 о 06:15 в м. Гайворон Кіровоградської області по вул. Пушкіна керував мотоциклом ММВ-311211, н/з НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а ПДР України, повторно протягом року.

Дане правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 003969 від 25.01.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 25.01.2023 о 06:15 в м. Гайворон Кіровоградської області по вул. Пушкіна керував мотоциклом ММВ-311211, н/з НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 а ПДР України, повторно протягом року, чим порушив п. 2.1а ПДР України, повторно протягом року після вчинення правопорушення. Слід зазначити, що відповідно до власноручного пояснення в протоколі ОСОБА_1 вказав, що згідний з змістом протоколу;

- довідкою № 484/112-1-2023 від 30.01.2023, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримував;

- постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 053905 від 25.06.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, зокрема і за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

- відеозаписами на DVD диску, долученими уповноваженою особою, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував мотоциклом, після зупинки, на вимогу інспектора надає документи для встановлення особи та пояснює, що посвідчення водія не отримував взагалі.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Суд вважає, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП - повторному протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами другою, четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом який не має права керування таким транспортним засобом.

В п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 зазначено, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Доказів того, що мотоцикл ММВ-311211, н/з НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 матеріали справи не містять, в протоколі про адміністративне правопорушення в графі належність (транспортного засобу) зазначено особу ОСОБА_2 , а тому суд не вбачає за можливе застосовувати додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Також, згідно з роз`ясненнями абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Таким чином стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до ОСОБА_1 , як до особи, яка його не має, не може бути застосовано.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 126 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

У зв`язку з накладення адміністративного стягнення, згідно ст. 4, 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» на 1 січня року, в якому справа надійшла до суду.

Керуючись ст. 33,283,284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя : М. В. Венгрин

Дата документа 07.02.2023