ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/479/23 Справа № 202/1488/23 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Федосєєва Євгена Олександровича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

захисника Федосєєва Є. О.

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 13 листопада 2022 року о 22 годині 45 хвилин у м. Дніпрі по проспеткту Слобожанському, ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія у лікаря-нарколога, що підтверджується відповідним висновком КП «ДБКЛПД» ДОР №5456 від 07.12.22, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатньо доказів, які підтверджували, що ОСОБА_1 дійсно в цей день керував транспортним засобом, оскільки в матеріалах справи відсутні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, відсутні свідки, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом, а також відсутній відеозапис з нагрудних камер працівників поліції. Крім того, судом безпідставно відмовлено у виклику та допиті працівників поліції, які б могли усунути зазначену неповноту.

Вказує також й про порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння з огляду на те, що письмове направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не складалось та не вручалось останньому, висновок про результати огляду на стан сп`яніння є недійсним, оскільки складений, в порушення Інструкції, без поліцейського, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено конкретних ознак наркотичного сп`яніння, які б були достатньою підставою для направлення ОСОБА_1 для проведення огляду на стан сп`яніння.

Також посилається й на безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, в розуміння ст. 35 ЗУ "Про національну поліцію", які б свідчили про поважність причин зупинки.

Крім цього, зазначає й про відсутність в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції та безпідставність рішення суду про відмову у його витребуванні, оскільки даний доказ має істотне значення для розгляду даної справи та встановлення всіх дійсних обставин події. Також зазначає про порушення працівниками поліції ст. 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не був відсторонений від керування автомобілем та про порушення порядку складання протоколу, оскільки його було складено за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, без його належного повідомлення та роз`яснення йому процесуальних прав, зокрема й мати захисника, що у сукупності з викладеним свідчить про незаконність дій працівників поліції та як наслідок, про необхідність закриття провадження у справі.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні захисник підтримав подану ним апеляційну скаргу і з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного перегляду ОСОБА_1 до зали суду не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив. Захисник вказав, що останній був призваний для проходження військової служби за мобілізацією та не заперечував проти розгляду справи у його відсутність.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги захисника, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є законними і обґрунтованими і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №354485 від 28.12.2022, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; висновком КП "ДБКЛПД" ДОР" №5456 від 07.12.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 13.11.2022 о 22:45 перебував у стані наркотичного сп`яніння, рапортом поліцейського УПП в Дніпропетровській області від 28.12.2022, відповідно до якого 13.11.2022 в ході патрулювання було виявлено та зупинено автомобіль Шевроле Авео, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , при розмові з яким виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, звужені зіниці очей, які не реагують на світло та запропоновано останньому пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння на що він погодився та відповідно висновку лікаря №5456 від 07.12.2022 ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння; запрошенням ОСОБА_1 до УПП в Дніпропетровській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника, щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відсутності підстав для зупинки його автомобіля, апеляційний суд вважає їх суперечливими, а висновки суду першої інстанції в цій частині законним та обґрунтованими з огляду на таке.

Як на підставу скасування постанови суду першої інстанції захисник спочатку посилається на ту обставину, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що спростовується відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення та рапортом поліцейського. В той же час, захисник вказує й на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , фактично не заперечуючи ту обставину, що останній дійсно керував автомобілем, проте законність зупинки його транспортного не підтверджується матеріалами справи.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника в цій частині суперечать один одному та спростовуються наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення письмовими доказами, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

При цьому, чинне законодавство не вимагає від співробітників поліції долучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення доказів на підтвердження поважності причин зупинки транспортного засобу, а оскарження таких дій, у випадку їх незаконності, провадиться в порядку, встановленому КАС України та жодного значення для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має, оскільки така обставина не входить до предмету доказування.

Необґрунтованими також є твердження захисника про порушення з боку поліцейських визначеної законом процедури проведення огляду на стан сп`яніння у зв`язку з відсутністю письмового направлення до закладу охорони здоров`я в матеріалах справи про адміністративне правопорушення з огляду на таке.

Відповідно до п. 8 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі Інструкція), Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналізуючи вищевказані положення нормативно-правового акту, апеляційний суд зазначає, що письмове направлення особи для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я є підставою для проведення такого огляду лікарем.

Форма висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток №4 Інструкції), містить відповідні графи, які заповнюються виключно у разі направлення особи для проведення такого огляду на стан сп`яніння.

У даному випадку, згідно висновку №5456 від 07.12.2022, у п. 5 висновку зазначено, що ОСОБА_1 був направленим поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Борівським Д.Г. 13.11.2022 о 22:45 годин, а тому будь-яких сумнівів щодо складення письмового направлення ОСОБА_1 у апеляційного суду не має.

Крім того, апеляційний суд вважає суперечливими та такими, що протирічять один-одному доводи апеляційної скарги захисника про порушення порядку проведення огляду, оскільки, як зазначено вище, захисник вказує на те, що ОСОБА_1 не направлявся для проведення відповідного огляду, а в іншому випадку стверджує про порушення порядку його проведення, оскільки висновок було складено за відсутності поліцейського.

У цьому контексті, апеляційний суд зауважує на тому, що положенням п. 7 Розділу ІІІ Інструкції передбачено необхідність обов`язкового проведення лабораторних досліджень з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що, об`єктивно потребує певного часу та за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п. 15 Розділу ІІІ Інструкції).

У даному випадку огляд ОСОБА_1 було проведено 13.11.2022 о 22:55 годин в присутності поліцейського та відібрано необхідні біологічні зразки для проведення лабораторних досліджень. Отримавши результати лабораторних досліджень 07.12.2022, тобто майже через місяць після проведення огляду ОСОБА_1 , лікарем було складено відповідний висновок.

Таким чином, хоча апеляційний суд і погоджується з доводами захисника в частині того, що висновок має складатись у присутності поліцейського, однак останнім не зазначено, як відсутність поліцейського під час складення висновку лікаря вплинуло чи могло вплинути на результати проведено огляду, що ставило б його під обґрунтований сумнів, у зв`язку з чим такі доводи апеляційної скарги суд вважає безпідставними.

Щодо доводів захисника про неповноту судового розгляду у зв`язку з відмовою в клопотаннях захисника про виклик поліцейських та витребування відеозапису з їх нагрудних камер, апеляційний суд зауважує на тому, що обставини, встановлені поліцейськими на місці події зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті поліцейського, а тому суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення, з яким погоджується й апеляційний суд, про відсутність підстав для їх виклику та допиту у судовому засіданні. Аналогічно зазначеному, апеляційний суд погоджується й з відмовою суду першої інстанції про витребування відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення (а.с. 6) містяться довідка інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Дніпропетровській області Капелюшної І., відповідно до якої поліцейські позбавлені можливості надати матеріали відеозапису у зв`язку з їх фактичним зберіганням на протязі 30 діб, а тому задоволення клопотання захисника в цій частині не призвело б до фактичного отримання вказаного відеозапису.

Апеляційний суд погоджується з доводами захисника в тій частині, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за відсутності ОСОБА_1 та без належного його повідомлення про дату, час та місце його складання, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять підтвердження направленого виклику на адресу проживання ОСОБА_1 .. В той же час, апеляційний суд вважає, що порушення права на захист ОСОБА_1 було відновлено судом першої інстанції, який повідомив останнього про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення та надав можливість останньому як скористатись своїм правом на правову допомогу так і висловити свою незгоду з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому допущене поліцейським порушення не може слугувати єдиною підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Надати оцінку доводам захисника про невиконання працівниками поліції вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом апеляційний суд позбавлений можливості, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-якої інформації з цього приводу. Проте, зазначена обставина жодним чином не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 2.9(а) ПДР України та правильність висновків суду щодо визнання останнього винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника на відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення ознак наркотичного сп`яніння є безпідставними, оскільки у даному випадку ОСОБА_1 ставиться у провину керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а не відмова від проходження медичного огляду. Більше того, такі ознаки зазначені у рапорті працівника поліції, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом, порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Федосєєва Євгена Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 за ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун