Справа № 202/448/23
Провадження № 3/202/588/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Маринін О.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН в матеріалах справи відсутній,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 17.12.2022 року о 23:35 год. в м. Дніпро вул. Березинська, 38 водій ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після порожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.10 є ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 130 ч.4 КУпАП.

Викликаний у судове засідання ОСОБА_1 свою провину у скоєному не визнав, не заперечував факт ДТП, але алкоголь після пригоди він не вживав.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є в тому числі своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 поставлено в провину вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння.

Разом із тим, посадова особа поліції, яка складала протокол, в супереч вимог ст.. 251 КУпАП, не вжила заходів щодо збирання доказів, наявність яких сприяла б всебічному, повному і об`єктивному розгляду даного адміністративного матеріалу, оскільки до матеріалів справи не долучено доказів на підтвердження вживання ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння.

Так, матеріали справи містять лише диск із відеозаписом, рапорт поліцейського згідно якого в ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду він відмовився та письмові пояснення самого ОСОБА_1 щодо дорожньо-транспортної пригоди.

Із доданого до матеріалів диску із відеозаписом вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів на що він відповів відмовою.

При цьому, жодних доказів, посилань та навіть згадок про вживання ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди алкоголю до огляду з метою встановлення стану сп`яніння ані відеозапис, ані рапорт поліцейського, ані письмові пояснення ОСОБА_1 не місять.

Будь-які докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт вживання ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення огляду з метою встановлення стану сп`яніння в матеріалах справи відсутні взагалі.

Суд зауважує, що відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбачене за ч.1 ст. 130 КУпАП, за якою протокол відносно ОСОБА_1 не складався.

При цьому суд зазначає, що перекваліфікація дій, які поставлені в провину особі яка притягується до відповідальності КУпАП не передбачена, а у разі недоведеності провини особи, суд не зобов`язаний відшукувати в її діях, склад іншого правопорушення, перебираючи на себе функції обвинувача.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

При цьому суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Такі самі висновки надані Європейським судом з прав людини у справі «Карелін проти Росії», «Малофєєва проти Росії».

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що у справі відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.4 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130 ч.4, 213, 221, 247, 251, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. В. Маринін