Провадження №33/824/454/2023 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу адвоката Зінов`єва Дмитра Сергійовича - захисника ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року щодо притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1

ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн 20 коп.

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №369112, 30 серпня 2022 року о 10 год. 30 хв. в місті Києві по вулиці Привокзальній водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, блідість обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проходити відмовився на боді камеру №474793, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду 22 грудня 2022 року адвокат Зінов`єв Д.С. - захисник ОСОБА_2.подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова була прийнята 18 листопада 2022 року, останнім днем на подачу апеляційної скарги є 28 листопада 2022 року, копія постанови скаржником не отримувалась.

Вказує, що 22 грудня 2022 року з Єдиного державного реєстру судових рішень скаржнику стало відомо, що постановою Київського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року у справі №753/10435/22 було повернуто апеляційну скаргу, при цьому судом апеляційної інстанції було зазначено, що апеляційна скарга подана 29 листопада 2022 року, тобто після закінчення строку, встановленого ч.2 ст.294 КУпАП.

Зазначає, що у зв`язку з постійними відключеннями світла та фактичною нероботою поштових відділень, 28 листопада 2022 року апеляційна скарга була направлена на офіційну електронну пошту Дарницького районного суду міста Києва та продубльовано за допомогою електронного суду: https://cabinet.court.gov.ua/, що підтверджується роздруківками, а отже в строк, передбачений чинним законодавством.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що визнаючи винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції всупереч вимогам ст.ст.245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, та не звернувши уваги на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню.

Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.

При цьому суд першої інстанції на зазначення про те, що направлення складене щодо взагалі іншої особи ( ОСОБА_3 ), зазначив наступне: відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення. Направлення ж, натомість, складається поліцейським у випадку відмови особи від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловлення ним незгоди з його результатами.

Отже, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що працівник поліції порушив встановлений законом порядок проведення огляду та направлення ОСОБА_2 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, оскільки огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог Інструкції, Порядку та ст.266 КУпАП, такий огляд є недійсним відповідно до п.5 ст.266 КУпАП, що і підтверджується Одеським апеляційним судом в постанові у справі №501/1860/22 від 18.10.2022 року.

Вважає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог Інструкції, Порядку чи ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Також вказує, що судом першої інстанції було проігноровано те, що вину у вчиненні скоєного правопорушення не визнав та стверджував, що погоджувався на проходження огляду у лікаря нарколога, але не мав часу для проходження огляду у зв`язку із необхідністю отримати ліки для хворої матері. Зазначав, що вимога поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння була немотивованою, а також зазначив, що в направленні на проведення огляду були допущені помилки. Також посилався на те, що незважаючи на його нібито відсторонення від керування транспортним засобом, він самостійно у супроводі працівників поліції доставив на штрафмайданчик у с. Проліски автомобіль, який був вилучений працівниками поліції під час огляду місця події.

Судом першої інстанції було проігноровано те, що фрагментовані відеозаписи, наявні в матеріалах справи, не є належним доказом у справі, оскільки на ньому не зафіксовано, що ОСОБА_2 має хоча би одну з ознак наркотичного сп`яніння, а також, що йому були роз`яснені його права та обов`язок на вимогу працівника поліції пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння, наслідки відмови від проходження такого огляду, взагалі зафіксована лише відмова ОСОБА_2 в проходженні огляду, а отже у працівника поліції не було жодної підстави пропонувати йому пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння так і складати протокол про адміністративне правопорушення.

Так, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не доведено шляхом надання переконливих та незаперечних доказів наявність у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння, а відповідно і законність вимоги у проведенні огляду особи у медичному закладі на виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Наявність такої ознаки наркотичного сп`яніння як тремтіння пальців рук, не підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи. Натомість з відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_2 відповідає обстановці і у нього відсутні видимі ознаки наркотичного сп`яніння.

Ці докази, також вказують, що працівниками поліції не було відразу чітко та зрозуміло доведено ОСОБА_2 його обов`язок пройти огляд у медичному закладі на виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Фрагменти відеозапису містять лише пропозицію працівника поліції пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння, що без наявності записів про роз`яснення ОСОБА_2 , що такий огляд є його обов`язком, у разі невиконання якого він підлягає відповідальності, не можна розцінювати як відмову від проходження обов`язкового огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, оскільки працівником поліції було висловлено не вимогу пройти огляд, а пропозицію, яка створює у особи враження про добровільну наявність у нього права відмовитись від огляду без наслідків.

Доказів, які б спростовували твердження ОСОБА_2 , до протоколу про адміністративне правопорушення не надано, в тому числі відеозаписів, які б в повній мірі відображали законність вимоги працівника поліції, виявлення ознаки наркотичного сп`яніння, роз`яснення прав особі, обов`язку та наслідків відмови від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Судом першої інстанції також було проігноровано те, що ОСОБА_2 не було роз`яснено наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також не було враховане те, що під час зупинки та подальших дій працівниками поліції порушено право ОСОБА_2 на захист, такими діями було порушено права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.02.2021 року у справі №524/9827/16-а).

Таким чином, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, загальними принципами здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури, та враховуючи порушення працівниками поліції процесуального закону під час оформлення документів, а також приймаючи до уваги факт відсутності направлення на проходження медичного огляду для виявлення стану алкогольного сп`яніння, апелянт вважає недоведеним належними та допустимими доказами наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, вважає, що у справі відсутні докази, які б свідчили, що ОСОБА_2 мав ознаки наркотичного сп`яніння та відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку, а тому постанова суду першої інстанції не може залишатися в силі та підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини, вважаю за необхідне поновити адвокату Зінов`єву Д.С. - захиснику ОСОБА_2. строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що 30 серпня 2022 року о 10 год. 30 хв. в місті Києві по вул. Привокзальній водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, блідість обличчя, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проходити відмовився на боді камеру №474793, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 , в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №369112 від 30.08.2022 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, він підписаний ОСОБА_2 ;

- відеозаписом з боді камери, долученим до матеріалів справи.

- розпискою, згідно якої ОСОБА_4 зобов`язався не керувати транспортним засобом Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 протягом 24 годин, а автомобіль буде знаходитись на території АЗС ОККО за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 1.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Так, з відеозапису з боді камери, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_2 було роз`яснено, які саме ознаки наркотичного сп`яніння у нього було виявлено, двічі запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, від чого він двічі відмовився. Також роз`яснено наслідки відмови від проходження.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги суд не може прийняти до уваги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, зазначені ним порушення не є суттєвими та такими, що доводять невинуватість ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання адвоката Зінов`єва Дмитра Сергійовича - захисника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату Зінов`єву Дмитру Сергійовичу - захиснику ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Зінов`єва Дмитра Сергійовича - захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник