Справа № 183/2156/23
№ 3/183/2216/23
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в :

17.01.2023 року близько 08.20 годині військовослужбовець військової служби по мобілізації ОСОБА_1 , знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої в АДРЕСА_2 , виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння. Правопорушення вчинено в умовах воєнного стану.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи в його відсутність, вину визнає в повному обсязі, щиро кається.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт адміністративного правопорушення; результату тесту на вміст алкоголю у повітрі, що видихається № 2728 технічного засобу «Алконт-М» Прилад № 00220» від 17.01.2023 року (результат 2,20 % проміле); довідки військової частини НОМЕР_1 про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ; копії військового квитка на ім`я ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме, виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Вирішуючи питання про розмір штрафу, суд виходить з наступного.
За загальними правилом, особа яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. (ч.1 ст. 8 КУпАП).

Санкцією ч. 3ст. 172-20 КУпАП, в редакції закону, який діяв на момент скоєння правопорушником адміністративного правопорушення, було передбачено накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
27 січня 2023 року набули чинності зміни, зокрема, до ч.3 ст. 172-20 КУпАП, згідно з якими посилена відповідальність за вказане правопорушення у виді накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб (Закон № 2839-ІХ від 13 грудня 2022 року).
Відповідно до ч.2 ст. 8 КУпАП, закони які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Враховуючи, що санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, в редакції закону № 2839-ІХ посилена відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема, у виді штрафу, порівняно з редакцією що діяла до 27 січня 2023 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.3 ст. 172-20 КУпАП в редакції закону, який діяв на момент скоєння правопорушником адміністративного правопорушення (щодо штрафу).

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен бути звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 172-20, 279, 280 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 3655 гривень 00 копійок.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».
Постанова може бути оскаржена протягом 10 дів з дня її винесення.
Постанова підлягає пред`явленню протягом трьох місяців

Суддя В.В. Березюк