ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/319/23 Справа № 185/9509/22 Суддя у 1-й інстанції - Самоткан Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2023 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який має статус тимчасово переміщеної особи,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, 17 вересня 2022 року о 22 год. 00хв., на автошляху М30 «Стрий-Ізварине» в Павлоградському районі, на відстані 1,9 км. від д.з. «населений пункт Межиріч» у напрямку м. Дніпра, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ217130», д.н.з НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком № 63 від 17 вересня 2022року огляду на стан сп`яніння у медичному закладі Комунальне некомерційне підприємство «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради».

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2023 року скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог процесуального закону та порушення процедури проходження огляду. Вважає, що судом не надано належної правової оцінки тому, що протокол про адміністративне правопорушення 30 вересня 2022 року складено без участі ОСОБА_1 , права та обов`язки останньому роз`яснені не були. Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження факту керування транспортним засобом. Вказує на те, що судом першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення не враховано дані про особу правопорушника, який є інвалідом третьої групи, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Однак, вказані вимоги закону при розгляді справи належним чином виконані не були, суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КупАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справах про адміністративні правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частина перша ст. 130 КУпАП передбачає три види об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме керуванням транспортними засобами особами в стані сп`яніння; передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння; ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Частиною четвертою ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 113828, водєві ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає у тому, що останній 17 вересня 2022 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Натомість ОСОБА_1 в своїх поясненнях вказує, що під час керування транспортним засобом він алкогольних напоїв не вживав, вжив їх вже після ДТП, коли після невдалих спроб без сторонньої допомоги виїхати з кювету він зрозумів, що до ранку продовжити рух не зможе, і пішов до розташованої поруч автозаправної станції, де придбав пляшку коньяку і почав її розпивати. На час виявлення його автомобіля в кюветі працівниками поліції він вже спав у цьому транспортному засобі, що стояв без руху.

Наявними у справі доказами його пояснення у цій частині не спростовуються. Так, згідно із поясненнями, наданими в суді свідком ОСОБА_2 , 17 вересня 2022 року, під час несення служби, прибувши за викликом на місце ДТП, ним було виявлено автомобіль у кюветі, в якому спав водій ОСОБА_1 . Аналогічні пояснення надав і свідок ОСОБА_3 . Будь-які інші докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, зокрема відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, у матеріалах справи відсутні.

Судом першої інстанції не було враховано, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу, і доказів вчинення ОСОБА_1 таких дій саме у стані алкогольного сп`яніння не надано.

Фактично з матеріалами справи підтверджується лише те, що співробітниками поліції було виявлено 17 вересня 2022 року на місці пригоди автомобіль «ВАЗ217130», д.н.з НОМЕР_1 , в салоні якого спав ОСОБА_1 , що на той час перебував у стані алкогольного сп`яніння. Достовірних відомостей про те, що останній керував транспортним засобом у такому стані, а не вжив алкогольний напій і прийшов у стан сп`яніння вже після його зупинки, як він це зазначає у свої поясненнях, матеріали справи не містять.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а відтак і про відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд апеляційної інстанції, зважаючи на зміст протоколу про адміністративне правопорушення, що розглядається, та межі судового і апеляційного провадження, позбавлений можливості обговорення питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, яке йому не інкриміноване.

У зв`язку із вищенаведеним апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, зі скасуванням оскаржуваної постанови суду та закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 247, 266, 268, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2023 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, провадження у справі - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця