КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 369/11637/22

30 січня 2023 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі Шпильовій Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Санамян Ольги Олегівни на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 23 грудня 2022 року захисник ОСОБА_1 адвокат Санамян Ольга Олегівна подала апеляційну скаргу,в якій просила скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року та закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що з долучених до матеріалів справи в якості доказів відеозаписів з портативних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 сидить на пасажирському сидінні автомобіля BMW, потім виходить з автомобіля, розмовляючи по телефону. На вказаних відеозаписах не зафіксовано як працівники поліції зупиняють вказаний автомобіль, представляютьсяводію або повідомляють про причини о зупинкийого автомобіля.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутне не тільки направлення водія в заклад охорони здоров`я для проходження відповідного огляду, а також відсутній акт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що вказує на порушення працівниками поліції вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Суд першої інстнації проігнорував доводи захисника про те, що працівники поліції, виявши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Звертає увагу суду, що процедура огляду на стан сп`яніння чітко визначена законом, а тому порушення працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість та Порядку направлення водія транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увану та швидкість реакції і проведення такого огляду» тягне за собою визнання недійсними результатів огляду і, як наслідок , звільняють особу від адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Санамян Ольга Олегівна повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 ійовича винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 ійовича у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявним в матеріалах справи письмовими доказами та відеозаписами події.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядкуогляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2,3 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 013714, складеного інспектором взводу № 1, роти № 2, БЗСДПП старшим лейтенантом поліції Кириленко Анатолієм Петровичем, 07 жовтня2022 року, о 16 год. 40 хв, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 5231», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Академіка Єфремова з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно довідки від 15 жовтня 2022 року, складеної старшим інспектором з о/д відділу адміністративної практики управління патрульної поліції у місті Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Петрук Веронікою, інспектором патрульної поліції при складанні протоколу ДПР 18 №013714 від 07 жовтня 2022 року відносно гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в графі «… за що відповідальність передбачена ч… ст….» прошу вважати вірним запис: частиною «1» статті «130».

З досліджених в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції відеозаписів з портативних відеокамер працівників патрульної поліції № 471935 та № 474278, які долучені до матеріалів справи в якості доказів встановлено, що співробітники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 , що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповідає «Я все розумію» ( зафіксований час на відео 17:06).

В подальшому співробітники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння або у лікаря нарколога, або за допомогою приладу алкотестер «Драгер» на місці зупинки, на що ОСОБА_1 відповів «Я відмовляюсь». Співробітник поліції перепитав у ОСОБА_1 «ви відмовляєтесь?» на що ОСОБА_1 відповів «звичайно». Після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у лікаря нарколога, співробітники поліції пояснили ОСОБА_1 , що в такому випадку відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.( зафіксований час на відео 17:06)

Після складання протоколу про адміністративне правопорушення співробітники поліції зачитують ОСОБА_1 зміст протоколу про адміністративне правопорушення, на що ОСОБА_1 нецензурно висловлює своє байдуже ставлення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи зазначені вимоги матеріального права в їх сукупності та досліджені в судовому засіданні докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав вірну правову оцінку вказаним доказам, правильно застосував норми матеріального права, які регулюють вказані правовідносини та прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як, керуючи транспортним засобом, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, він відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що на долучених до матеріалів справи в якості доказів відеозаписах з портативних камер працівників поліції зафіксовано лише те, що ОСОБА_1 сидить на пасажирському сидінні автомобіля, потім виходить з автомобіля, розмовляючи по телефону, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з дослідженого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування саме ним вказаним автомобілем, надав працівникам поліції посвідчення водія НОМЕР_2 від 09.12.2020 року, яке в подальшому у нього було вилучено та було видано йому тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 від 07.10.2022 року. Крім ОСОБА_1 та двох працівників поліції на місці події інших особи не були присутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що на відеозаписах з портативних камер працівників поліції не зафіксовано, як працівники поліції представляються, або повідомляють ОСОБА_1 про причини його зупинки, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують. Вказаним доводам суд першої інстанції надав вірну правову оцінку в сукупності з іншими доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутне не тільки направлення водія в заклад охорони здоров`я для проходження відповідного огляду, а також відсутній акт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що вказує на порушення працівниками поліції вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з досліджених доказів судом першої інстанції вірно встановлено, що при наявності ознак алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , на пропозицію поліцейського відмовився від проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу " Драгер" та у лікаря - нарколога в закладі охорони здоров`я, що становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Законом не передбачене примусове доставлення водія до закладу охорони здоров`я, а тому відсутність письмового направлення на огляд водія ОСОБА_1 , який від такого огляду відмовився, не спростовую факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення з якого вбачається, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, також не спростовують висновку суду першої інстанції про наявність складу та доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як вказані обставини не впливають на встановлення суб`єктивної та об`єктивної сторони вказаного правопорушення та на доведеність вини ОСОБА_1 саме у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відсторонення водія від керування транспортним засобом у даному випадку є наслідок вчинення ним адміністративного правопорушення. У випадку, якщо апелянт вбачає у вказаних діях працівників поліції невідповідність вимогам закону, то він має право оскаржити їх у встановленому порядку.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушенння і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Санамян Ольги Олегівни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Санамян Ольги Олегівни залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: