Житомирський апеляційний суд
Справа №287/1124/22 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Кузнєцова О. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м.Житомир

Cуддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Кузнєцова О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2022 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Олевського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини справи, а також висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що повний текст постанови було отримано ним вже після спливу строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

ОСОБА_1 у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився, причини неявки не повідомив.

За змістом частини шостої статті 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Матеріали справи містять номер мобільного телефона для зв`язку з ОСОБА_1 , який ним вказано особисто та на який ним також особисто отримана телефонограма про дату, час та місце розгляду його апеляційної скарги в Житомирському апеляційному суді.Оскільки причини неявки ОСОБА_1 не можна вважати поважними, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд даної справи за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.08.2022 року о 13.15 год. в м. Олевську, по вул. Свято-Воздвиженській, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом «Минск Х250», державний номерний НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився.

За таких обставин, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на станалкогольного сп`яніння.

При розгляді матеріалів справи судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що знаходяться в матеріалах справи, оцінивши які, суд обгрунтовано дійшов висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у томі числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

За змістом п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР України ОСОБА_1 дотримано не було.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 05.08.2022 року, відповідно якому 05.08.2022 року о 13.15 год. в м. Олевську, по вул. Свято-Воздвиженській, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом «Минск Х250», державний номерний НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; копією постанови від 05.08.2022 року про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126, ч.1 ст. 121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП, ОСОБА_2 не оскаржено;записом з переносного відеореєстратора поліцейського.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11. 2015 року № 1452/735.

Доводи апеляційної скарги про те, ОСОБА_3 не керував транспортним засобом, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки на наявному в матеріалах справи відеозаписі поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Олевського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2022 року - задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Олевського районного суду Житомирської області від 29 вересня2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя