ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року смт.Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н. Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2023 року на адресу суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 .

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №057653 від 11 січня 2023 року 11 січня 2023 року о 19 год 45 хв гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 . Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи присутнім в судовому засіданні, вину в інкримінованому йому правопорушенні за ч.1 ст.173-2 КУпАП не визнав та пояснив, що 11 січня 2023 року дочку не ображав та фізичною розправою не погрожував. Разом з ними в будинку в с. Іванівка проживає його рідний брат ОСОБА_3 , котрий повідомив йому про зникнення коштів, у зв`язку з чим ОСОБА_1 сказав дочці покласти на місце те, що вона взяла. Спілкувався з дочкою на емоціях та підвищених тонах, з дому не виганяв.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 11 січня 2023 року брат батька ОСОБА_3 сказав йому, що вона взяла в нього гроші. Проте коштів вона не брала. Коли перебувала вдома брат батька був невдоволений та взяв його за шию. ОСОБА_1 нецензурною лайкою не виражався, фізичною розправою не погрожував. Між ними всіма відбулась суперечка, однак, перебуваючи в стані збудження, зателефонувала в поліцію. Письмові пояснення від 11 січня 2023 року підписала не читаючи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає наслідки насильства, а саме, наявність чи відсутність шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого, яка могла бути чи була завдана. Тобто домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Із Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вбачається, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали ) однією сім`єю, але не перебувають ( не перебували ) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала ) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь ;

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Відповідно до методичних роз`яснень щодо природи домашнього насильства визначено, що метою такого завжди є встановлення контролю над жертвою, коли кривдник намагається бути єдиним «розпорядником» її життя. Підкоряючись, жертва стає безпорадною, не може правильно оцінювати ситуацію, більше навіть не намагається себе захистити.

КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства. Будь-яка суперечка чи конфлікт, які виникають між членами сім`ї, не можуть однозначно трактуватись, як домашнє насильство, що має місце у даному випадку.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2КУпАП подано:

-Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №057653 від 11 січня 2023 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення;

-Рапорт помічника чергового ВП №5 (смт.Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 11 січня 2023року, згідно якого 11 січня 2023 року о 19 год 48хв надійшло повідомлення ОСОБА_2 про те, що її батько ОСОБА_1 по місцю спільного проживання вчиняє відносно неї домашнє насильство та виганяє з дому;

-Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 11 січня 2023 року, у відповідності до якого ОСОБА_4 вказала, що 11 січня 2023 року близько 20год 20хв її батько ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру;

-Письмові пояснення ОСОБА_2 від 11 січня 2023 року, згідно яких її батько ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння почав її ображати нецензурними словами вчиняв відносно неї домашнє насильство психологічного характеру.

Згідно характеристики №5, виданої Іванівським старостинським округом Підволочиської селищної ради 20 січня 2023 року, ОСОБА_1 за час проживання в с.Іванівка Тернопільського району Тернопільської області в громадських місцях порядок не порушував. До старостинського округу скарг від жителів села на нього не поступало.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 11 січня 2023 року зазначено, що ОСОБА_1 вчинив відносно ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, однак не вказано в чому полягали його дії. А отже, не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення: відсутні об`єктивні дані на підтвердження того, що могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілій діями ОСОБА_1 11 січня 2023 року про що вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, згідно пояснень потерпілої, наданих в судовому засіданні, письмові пояснення від 11 січня 2023 року були написані працівниками поліції, а нею лиш підписані, проте ці покази не відповідають дійсності.

Зважаючи на наведене, працівниками поліції не підтверджено факт домашнього насилля, не перевірено всі фактичні обставини, які мали місце 11 січня 2023 року, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено доказів, що діями ОСОБА_1 могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілій , а також в ході судового розгляду такі докази не встановлені.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП не доведена, обставини зазначені у адміністративному протоколі жодними доказами не підтверджені. Потерпіла у судовому засіданні надала пояснення, з яких слідує, що фабула адміністративного правопорушення описана у адміністративному протоколі не відповідає дійсним обставинам події правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до постанови КАС ВС від 08.07.2020 №463/1352/16-а у силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини».

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, з матеріалів справи слідує, що склад адміністративного правопорушення не доведений сукупністю належних і допустимих доказів, які б давали достатні підстави для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст.173-2 КУпАП, ст.9, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 173-2 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя-підпис

згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків