КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/314/2023
Головуючий в суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Конюшка Дениса Борисовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1
захисника Конюшка Д.Б.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, 04 вересня 2022 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ», модель «21011» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , по бульв. Павла Вірського, буд. 63, в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За доводами апеляційної скарги, захисник вважає постанову суду незаконною.

Вказує на те, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», проте у патрульних його не було у наявності.

Працівники поліції вчиняли психологічних тиск на ОСОБА_1 з метою отримання відмови.

Не отримавши її, склали протокол про адміністративне правопорушення, зазначивши неправдиву інформацію, про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду не було.

Також захисник зазначає, що не відповідають фактичним обставинам справи висновки суду про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі, оскільки йому ніхто не пропонував пройти огляд у лікаря нарколога, у передбачений законом спосіб.

Звертає увагу також на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 377764 від 04 вересня 2022 року ОСОБА_1 зазначив про свою незгоду з викладеними у ньому обставинами.

Наведене у сукупності, як вважає захисник, свідчить про те, що працівники поліції у встановленому законом порядку не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду цих вимог закону судом першої інстанції в повній мірі не дотримано.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Із дослідженого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що поліцейським було запропоновану водію пройти огляд на стан сп`яніння, на що він одразу погодився.

Отже, отримавши від ОСОБА_1 згоду на проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейський повинен був перейти до процедури проведення огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального приладу. Однак, він цього не зробив та ще тричі запитував водія, чи бажає він пройти огляд на стан сп`яніння та щоразу отримував від водія згоду.

Також із відеозапису вбачається, що у екіпажа патрульної поліції був відсутній прилад для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки поліцейський запитує у водія, чи є сенс викликати інший екіпаж з приладом «Драгер». Також поліцейський роз`яснює, що по закону він може як пройти огляд на стан сп`яніння, та і відмовитись від проходження огляду та попереджає, що у разі отримання позитивного результату на стан сп`яніння, автомобіль ОСОБА_1 буде поставлений на штрафмайданчик. Крім того, поліцейський роз`яснює водію, що у разі відмови від проходження огляду у нього є шанс довести в суді свою невинуватість, а при встановленні перебування у стані сп`яніння такої можливості у нього не буде. Після чого ОСОБА_1 повідомив, що він відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння.

Оцінюючи зафіксовані на відеозаписі наведені обставини, апеляційний суд вважає, що поліцейські не діяли у відповідності до положень ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та фактично переконали ОСОБА_1 , що йому краще відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження порушення водієм п.2.5 ПДР, і як наслідок, на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таких доказів не отримано під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене постанова суду першої інстанції підлягає скасуваннюіз закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Конюшка Дениса Борисовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р. Трясун