Справа №949/150/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши об`єднані матеріали справи, що надійшли від відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , ID-картка № НОМЕР_1 від 05 липня 2021 року, орган, що видав 5617,

за ч.5 ст.126, ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2022 року о 19-22 год. по вулиці Миру, в м.Дубровиця Рівненської області, ОСОБА_1 повторно протягом року, керував автомобілем марки "Volkswagen Golf" з номерним знаком НОМЕР_2 , не маючи права керувати таким транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України.

Окрім того, 15 січня 2023 року біля 22-ї год. за місцем проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 повторно протягом року, умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурними словами, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою у вчинених адміністративних правопорушеннях визнав повністю.

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Протокол відносно ОСОБА_1 складено за ч.2 ст.173-2 КУпАП, тобто за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Окрім того, відповідно до п.2.1 «а» Правил дорожнього України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Протокол відносно ОСОБА_1 складено за ч.5 ст.126 КУпАП, тобто за повторне протягом року, вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши повно й об`єктивно обставини адміністративних правопорушень та матеріали справи, суд приходить до висновку, що в його діях наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.173-2 КУпАП, а його вину доведено повністю, що підтверджується письмовими доказами, які не були спростовані під час судового розгляду, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №344479 від 11 грудня 2022 року та серії ВАБ №726568 від 24 січня 2023 року (а.с.2); рапортом від 16 січня 2023 року (а.с.3); заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 16 січня 2023 року (а.с.4,5); копією постанови Дубровицького районного суду Рівненської області від 12 січня 2023 року, яка набрала законної сили про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.6).

Ст.245 КУпАП передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , суд враховує характер скоєного правопорушення та особу правопорушника.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення суд не вбачає.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Беручи до уваги те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП з числа вчинених ОСОБА_1 є більш серйозним, стягнення з нього буде накладатись саме за нею, тобто в межах санкції, передбаченої ч.5 ст.126 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст.23, 33 КУпАП, враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, і враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який повторно протягом року, вчинив вказані адміністративні правопорушення, проте належних висновків для себе не зробив, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім буде призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт, оскільки таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП України, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 284, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.5 ст.126, ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт, з відбуванням їх не більше як чотири години на день, які полягають у виконанні порушником, у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.) грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106;

код за ;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП):

код банку отримувача 899998;

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106

Відповідно до ст.321-4 КУпАП, в разі ухилення правопорушника від відбування громадських робіт постановою судді невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, його захисником чи потерпілим до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.