Справа № 346/130/23
Провадження № 33/4808/214/23
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника Бежука С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду від 20.02.2023 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП і на підставі ст. 36 КУпАП накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 29.12.2022 року о 15:30 год. в м. Коломия, по вул. Мазепи, керуючи автомобілем марки "Nissan Navara", номерний знак « НОМЕР_1 », та, порушивши пункти 12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки Hyndai Tucson, номерний знак « НОМЕР_2 », який за інерцією здійснив наїзд на автомобіль марки Nissan Qashqai, номерний знак « НОМЕР_3 », що зупинився попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу "Alcotest Drager", результат тесту 1,83 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності таких обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що транспортним засобом він не керував, а був пасажиром в автомобілі і за кермом перебував ОСОБА_2 , який після вчинення ДТП з місця пригоди зник, тому в його діях немає складу правопорушень передбачених ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП. Доказів, які б підтверджували його вину в матеріалах справи немає. Ставить під сумнів відеозапис, який міститься в матеріалах справи, оскільки він не підтверджує факт керування ним транспортним засобом та вчинення правопорушень передбачених ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП, сам відеозапис вівся з перервами і не є безперервним. Процедура огляду на стан сп`яніння була проведена з порушеннями, суд не взяв до уваги його заперечення, чим безпідставно притягнув його до відповідальності. Вважає, що протоколи складені з порушеннями і неправильно сформульована фабула вчинення правопорушень. Зазначає, що постанова суду не відповідає вимогам практики ЄСПЛ, національних судів та законодавству України. Просить постанову судді скасувати, провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП.

З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши матеріали справи та апеляційні доводи й пояснення апелянта та його захисника про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 в частині притягнення його адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

В діях ОСОБА_1 є ознаки зазначеного в протоколі складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, однак його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку поза розумним сумнівом.

Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які також підтверджується відеозаписом події про те, що ОСОБА_1 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, а також не було забезпечено захисника під час пред`явлення йому адміністративного обвинувачення, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника. Це істотне порушення прав особи в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Як убачається з відеозапису події, після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, не було належно роз`яснено і не запропоновано пройти огляд в медичному закладі, що є істотним порушенням ст.266 КУпАП та вимог спеціальної Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Порушення процедури огляду на стан сп`яніння працівником поліції, як того вимагає закон, є прямим порушенням ст. 266 КУпАП і в силу ч.5 цієї норми проведений огляд слід вважати недійсним.

В апеляційній інстанції захисник та водій ОСОБА_1 висловили сумнів щодо правильності показника алкотестера, що неможливо спростувати через те, що його роздруківка не є чіткою і ксерокопія свідоцтва про його повірку (а.с. 5-6 ) належно не завірена, що позбавляє її юридичної сили. Такий сумнів згідно ст. 62 Конституції Украни трактується на користь водія.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника за ст. 130 ч.1 КУпАП. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню в частині притягнення за ст.130 ч.1 КУпАП у зв`язку з недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, в частині притягнення його до відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Разом з тим, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у вчиненні вказаної автопригоди з пошкодженням інших автомобілів, є правильним, оскільки ґрунтується на належно оцінених доказах, які були дослідженні в суді першої інстанції і в апеляційного суду не викликають сумнівів. Тому постанову суду в частині притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП слід залишити без змін.

Всі апеляційні доводи апелянта про те, що він не був за кермом, не є переконливими і спростовуються наведеними у постанові суду доказами й мотивами, які апеляційний суд визнає обґрунтованими й вмотивованими.

Таким чином апеляційна скарга апелянта підлягає частковому задоволенню.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Коломийського міськрайонного суду від 20.02.2023 року щодо нього в частині ст.130 ч.1 КУпАП скасувати, провадження у цій частині закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову суду щодо нього в частині ст. 124 КУпАП залишити без змін. Вважати ОСОБА_1 винуватим за ст.124 КУпАП і накласти на нього штраф 850 грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький