Справа № 331/54/23
Провадження № 3/331/221/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ААД №389574 від 14.12.2022 року, що надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до опису правопорушення у проколі серії ААД №389574 14.12.2022 року о 16-30 годин в м. Запоріжжя, Олександрівський район, вул. Гоголя біля буд. 169, водій автомобіля ЗАЗ 11057 державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на собаку, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власник ОСОБА_2 , після чого залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10 «а» ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП не визнав, пояснив, що 14.12.2022 року він їхав по вул. Гоголя в темну пору дня, де вулиця та дорожнє покриття не освітлюється. Собаку разом із господарем він не бачив, на них не було світловідбивачів, собака різко вибіг на дорогу та ОСОБА_1 не встиг зупинитись, у зв`язку із чим він здійснив на неї наїзд. Вийшовши із автомобіля ОСОБА_1 побачив, що собака була без поводка, на ошийнику було відсутнє будь-яке освітлення. ОСОБА_1 звернувся до господаря собаки з приводу надання допомоги, однак через емоційний стан чоловік відмахнувся та сам поїхав до ветеринарної клініки. ОСОБА_1 з метою уникнути відповідальності з місця ДТП їхати не збирався, на підтвердження чого вказав, що взяв мобільний номер господаря собаки. Патрульних також в той час вони вирішили не викликати. Через те, що господар собаки сам повіз собаку до ветеринарної клініки, ОСОБА_1 сів за кермо та поїхав, однак ввечері сам зателефонував господарю собаку. Через деякий час він дізнався, що жінка господаря собаки викликала поліцію. Також додав, що провадження стосовно нього за притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП було закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення, на що надав суду підтверджуючі документи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол та додані до нього письмові докази суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Складом адміністративного правопорушення є передбачена нормами права сукупність ознак (елементів), за наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона (характеризують зовнішню сторону правопорушення); суб`єкт та суб`єктивна сторона (характеризують внутрішню сторону правопорушення).

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні особою дій, на порушення п. 2.10 Правил дорожнього руху, які регулюють поведінку водія, який став учасником дорожньо-транспортної пригоди.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, серед іншого:

2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

Згідно Правил дорожнього руху України, поняття дорожньо-транспортна пригода включає в себе подію, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Тобто одним із основних елементів є настання наслідків таких як матеріальні збитки.

Судом були досліджені додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, а саме:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №389574 від 14.12.2022 року, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ст. 122-4 КУпАП ,

-копія схеми місця ДТП, на якій позначене місце наїзду транспортного засобу на тварину.

-письмові пояснення ОСОБА_1 які є аналогічними тим, що він надав у судовому засіданні;

-письмові пояснення ОСОБА_2 , який зазначив, що 14.12.2021 року він вигулював свого собаку у дворі, було темно, собака був у наморднику однак без повідка, собака бігав у дворі, де на нього наїхав автомобіль, у результаті наїзду собака зазнав пошкоджень;

-фотознімок передньої частини автомобіля ЗАЗ 11057 державний номерний знак НОМЕР_1 ;

-копія постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2023 року якою провадження відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення. Відповідно до вищевказаної постанови, суд встановив, що недотримання господарем тварини правил її вигулу та пересування біля транспортних шляхів створило для водія небезпеку у вигляді виходу тварини на проїзну частину, яку водій не міг своєчасно виявити з огляду на об`єктивні обставини, тому не мав технічної можливості своєчасно вжити заходи для запобігання наїзду на тварину. Постанова також містить пояснення потерпілого відповідно до яких, поліцію викликала дружина ОСОБА_2 , яка не була свідком події, а знаходилася вдома.

ОСОБА_1 не заперечував що став учасником ДТП, а саме того факту, що його автомобіль зіткнувся із собакою, однак згідно його пояснень він надав володільцю собаки свій номер телефону, а той н наполягав на виклику поліції.

Із суб`єктивної сторони, правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП характеризується прямим умислом.

Згідно норми статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто, для підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, матеріали справи повинні містити докази, що він свідомо залишив місце ДТП (подією унаслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження). Більш того, поліцейських викликала дружина володільця собаки, яка не була на місці події і викликала її пізніше, після того як чоловік повідомив їй про пригоду.

Правила дорожнього руху допускають можливість оформлення ДТП без виклику співробітників поліції.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

У зв`язку із тим, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджено наявності у діях ОСОБА_1 умислу (суб`єктивної сторони як обов`язкового елементу складу адміністративного правопорушення), суд не може констатувати наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 27, 34, 35,122-4, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д.М. Кольц