Справа № 758/8982/22 Головуючий в суді І інстанції - Кітов О.В.
Провадження № 33/824/1174/2023 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 16 вересня 2022 року о 00 годині 45 хвилин, по вул. Світлицького, 27 у м. Києві керувала транспортним засобом «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Drager», результат огляду 1,74 ‰, чим порушила п.2.9 А ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити адміністративне провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу і події правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року.

Клопотання обґрунтовує тим, що копію оскаржуваної постанови отримала 25 січня 2023 року, що підтверджується заявою від 17 січня 2023 року, при цьому про судові засідання у справі суд її не повідомляв, оскільки судові повістки направлялись судом помилково на адресу, відмінну від реальноїадреси апелянта, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення ААД №366521 від 16.09.2022 року, а саме, замість на адресу: АДРЕСА_1 направлялись на адресу: АДРЕСА_2 .

Скаргу обґрунтовує тим, що матеріали справи №758/8982/22 не містять будь-яких доказів, які б вказували на те, що Подільський районний суд міста Києва повідомляв ОСОБА_1 про судові засідання. Вбачається, що ОСОБА_1 не була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а відтак, є доведеним і факт того, що суд першої інстанції встановив обставину, яка не відповідає дійсності, а саме, дійсності не відповідає встановлена в оскаржуваній постанові обставина про те, що ОСОБА_1 нібито була належним чином повідомлена про судові засідання в даній справі.

Разом з цим апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що в матеріалах справи наявні докази, які спростовують вказані вище обставини. Так детальний аналіз відеоматеріалів з нагрудних камер працівників патрульної поліції дає можливість прийти до висновку, що ОСОБА_1 16 вересня 2022 року о 00 годині 45 хвилин, по вул.Світлицького, 27 у м. Києві не керувала транспортним засобом «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Так, з відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції ОСОБА_2 (ID реєстратора 473578, початок запису: 16.09.2022 00:50:00, кінець запису: 16.09.2022 01:04:37) вбачається, що коли працівники патрульної поліції під`їхали до автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , то даний автомобіль не рухався, був припаркований, двигун не працював, освітлення вимкнене, за кермом автомобіля нікого не було, на задньому пасажирському та передньому пасажирському сидіннях вказаного автомобіля знаходились пасажири.

Враховуючи наведені вище обставини, протокол про адміністративне правопорушення ААД №366521 від 16.09.2022 року та рапорт старшого лейтенанта поліції Скаковець Ю., викликають обґрунтовані сумніви, оскільки не зрозуміло яким чином старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , який підписав протокол про адміністративне правопорушення, та відповідний рапорт встановив, що за кермом автомобіля була саме ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції належним чином не дослідив відеоматеріали, наявні в матеріалах справи, наведених вище обставин та норм законодавства не врахував, що потягло за собою встановлення обставин, що не відповідають дійсності, що в свою чергу спричинило прийняття судом помилкового рішення про притягнення апелянта до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах проадміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Як убачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 16 вересня 2022 року о 00 годині 45 хвилин, по вулиці Світлицького, 27 у

м. Києві керувала транспортним засобом «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Drager», результат огляду 1,74 ‰, чим порушила п.2.9 (а) ПДР України.

Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами огляду, проведеного за згодою ОСОБА_1 , за допомогою газоаналізатора №AАД366521 Alcotest 6820, вміст алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі становив 1,74 проміле, про що зазначено у роздруківці результатів приладу та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Вина ОСОБА_1 , в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №366521 від 16.09.2022 року, в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, він підписаний ОСОБА_1 ;

- результатом тесту на пристрої Драгер (1,74‰);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів;

- рапортом інспектора взводу 1 роти 4 батальйону 4 полку 1 з ОПБ УПП у

м.Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Скаковця Ю.М., з якого вбачається наступне. 16.09.2022 року о 00 год. 40 хв. під час патрулювання ним було помічено транспортний засіб «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого рухаючись круговим перехрестям здійснив виїзд на зелену зону, при цьому здійснював різке маневрування. Було прийнято рішення зупинити вказане авто. Після зупинки було встановлено особу водія - ОСОБА_1 , у якої було виявлено явні ознаки алкогольного сп'яніння. На місці зупинки було проведено огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, результат позитивний 1,74‰. З результатом огляду ОСОБА_1 , погодилась, від повторного огляду у лікаря-нарколога відмовилась;

- відеозаписом з боді камери, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 погодилась з результатом тесту на пристрої Драгер та не виявила бажання пройти повторний огляд у лікаря-нарколога.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги суд не може прийняти до уваги, оскільки вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення, зазначені нею порушення не є суттєвими та такими, що доводять невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого їй правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, з матеріалів справи не вбачається і вони не знайшли свого підтвердження.

Інших обґрунтованих доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Щодо ж стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року, то вони є слушними та такими, що підлягають до задоволення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник