Справа № 173/1461/22
Провадження № 3/173/9/2023
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2023 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Бурхан С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську, матеріал, який надійшов від ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП відсутній в матеріалах справи;

місце проживання: АДРЕСА_1 ;

місце роботи: не працює,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України

встановив:

згідно протоколу серії ААД 055560 від 05.10.2022 року вбачається, що 05 жовтня 2022 року о 18 год. 00 хв. в Дніпропетровська область, Кам`янського району, м.Верхньодніпровськ, санаторій «Славутич» садовий кооператив водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ДЕО ЛАНОС д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини роту). Від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та продуття газоаналізатора «Драгер» відмовився під запис боді камери, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України не визнав та пояснив, що 05 жовтня 2022 року ввечері, близько 18 год. 00 хв. на території санаторія «Славутич» біля садового кооперативу відпочивав на свіжому повітрі та помірно вживав алкогольний напій коньяк, об`ємом 0,15 л. Неподалік від місця відпочинку стояв власний транспортний засіб Део Ланос. Мирно проводивши свій власний час, не порушуючи правил громадського порядку, з невідомих причин, під`їхали та зупинилися працівники поліції на своєму службовому авто. Відразу підійшли та повідомили, що маючи ознаки сильного алкогольного сп`яніння, у вигляді почервоніння очей та запаху алкоголю з порожнини рота, керую транспортним засобом. У ході розмови запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або медичний огляд у закладу охорони здоров`я. Від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я та від продуття газоаналізатора «Драгер» відмовився, так як не заперечував той факт, що вживав алкогольний напій. У подальшому було складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КпАП України.

Згідно ст.245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.252 КпАП України, висновок про наявність вини ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положення ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, яка використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Як встановлено з матеріалів справи, а саме згідно протоколу серії ААД 055560 від 05.10.2022 року вбачається, що 05 жовтня 2022 року о 18 год. 00 хв. в Дніпропетровська область, Кам`янського району, м.Верхньодніпровськ, санаторій «Славутич» садовий кооператив водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ДЕО ЛАНОС д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини роту). Від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та продуття газоаналізатора «Драгер» відмовився під запис боді камери, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.1), водію інкримінується відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони за ст. 130 КУпАП є саме керування особою транспортним засобом, при цьому не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Діюче законодавство, в тому числі ПДР, не містить визначення терміну "керування транспортним засобом", але таке визначення було наведено в п.27 ПВС України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування".

За вимогами п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 "Кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія". Крім того в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 року ВС/КАС зазначив, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі". Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Одночасно необхідно зазначити, що відповідно до вимог п. 1.10 ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортного засобу, перебуваючи безпосередньою в транспортному засобі. Тобто наявність посвідчення водія є обов`язковою умовою визначення особи як водія.

Таким чином, виходячи із наведеного, під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу, що не було встановлено в діях гр. ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ним, як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

В судовому засіданні встановлено, що працівники поліції автомобіль під керуванням гр. ОСОБА_1 не зупиняли, а знайшли автомобіль на території садового кооперативу санаторія «Славутич» міста Верхньодніпровськ, що підтверджується як особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так відео записом із боді камери поліцейського.

Судом також встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи CD диску з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського не вбачається факту керування транспортним засобом гр. ОСОБА_1 . З відеозапису вбачається фіксація обставин складання адміністративного матеріалу відносно особи, факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксований і не доведений.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положення п.1 ч. 1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду. А тому, провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.245, п.1 ст.247, ст.251, ст.252 КпАП України

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України - закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя С.М. Бурхан