Справа № 509/117/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглядаючи матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 763588 від 25.12.2022 року гр ОСОБА_1 25.12.2022 року о 12:30 год в АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння кидався в бійку та кричав на свою матір гр ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психічного характеру, відповідальність за що передбачена ч.2 ст 173-2 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до відповідальності не прибула.

Дослідивши матеріали справи, відеоматеріали які долучено до протоколу суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливув зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Так, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Частина 2 статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди. Будь-яких доказів, окрім самого протоколу про вчинення домашнього насильства психічного характеру, які б об`єктивно підтверджували вину гр ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять. Однією з обов`язкових ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є настання наслідків, а саме спричинення потерпілому емоційної невпевненості, нездатності захистити себе або завдання шкоди психічному здоров`ю особи. Аналізуючи наведене, суд приходить до переконання, що кваліфікуючи ознаки ч.1 ст.173-2 КУпАП, які б порушив ОСОБА_1 , матеріалами справи, в тому числі і відеозаписом не доведені. На відео зафіксовано чоловіка- особу якого поліцейський не встановив, та жінку яка пояснила що вони живуть в будинку, але вхід до будинку у неї окремий, і що «він кричав». Крім того до матеріалів справи не долучено протоколу прийняття заяви про вчинене правопорушення, письмові пояснення самої потерпілої особи. Таким чином склад правопорушення відсутній. Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. За таких обставин, у відповідності з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного провапорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 173-2, 247, 268, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення

Суддя Є. М. Панасенко