ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/199/23 Справа № 175/2541/22 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

захисника - Коковіна Д.І.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

апеляційну скаргу захисника Коковіна Д.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з судові витрати у сумі 496 грн. 20 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, ОСОБА_1 29 серпня 2022 року о 21:15 годин за адресою: м. Підгородне, а/д Знаменка-Луганськ-Ізварине 228 км, керував автомобілем Сканія, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. На законну вимогу працівників поліції пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2022 року скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог процесуального закону. Зазначає, що поліцейськими порушено порядок огляду на стан сп`яніння, а саме суть обвинувачення сформульована нечітко, не вказано, від якого саме огляду відмовився водій, та не зазначено, який порядок проходження огляду було запропоновано водієві, також свідки по справі є працівниками АЗС, а отже заінтересованими особами.

Вказує про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки згідно пояснень водія останній спав, а поліцейські підійшли та почали світити ліхтарем. Також матеріали справи не містять доказів відсторонення водія від керування автомобілем та передання його на відповідальне зберігання чи керування іншій особі.

Зазначає, що співробітниками поліції всупереч вимогам ст. 266 КУпАП відеозапис події здійснювався на мобільний телефон та не містить даних про дату та час зйомки, у зв`язку із чим є недопустимим доказом.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених в ній підстав, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами.

Так, у своїх письмових поясненнях та в усних поясненнях, зафіксованих відеозаписом, ОСОБА_1 вказав, що він 29.08.2022 року близько 21-00 години, керуючи транспортним засобом Сканія, державний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом, скоїв наїзд на паркан, в результаті чого пошкодив останній.

Згідно із поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 29.08.2022 року водій вантажної машини Сканія зніс паркан біля АЗС БРСМ, при цьому останній знаходився в стані алкогольного сп`яніння, завдану шкоду відшкодовувати відмовився, після чого співробітниками АЗС було викликано патрульну поліцію (а.с. 6,7). За фактом дорожньо-транспортної пригоди відносно водія транспортного засобу Сканія, державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 29.08.2022 року було складено протокол серії ААД №112474 за ст. 124 КУпАП (а.с.35), на підставі якого останнього постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.10.2022 року у справі № 175/2543/22 було визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апелянта про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом і відсутність в нього статусу водія у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП.

Доводи сторони захисту про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння також є безпідставними та спростовуються наданими матеріалами.

Так, переглядом наявного у матеріалах справи відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 категорично відмовився від пропозицій співробітника поліції пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Доводи сторони захисту про недоведеність здійснення вказаного відеозапису за допомогою нагрудної бодікамери працівника поліції та недотримання останнім встановленого порядку відеофіксації суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки вони грунтуються лише на назві файлу, що містить відповідний відеозапис, та міркуваннях апелянта з його приводу, що мають характер припущень.

Посилання апелянта на те, що наявний у справі акт огляду на стан сп`яніння не підписаний працівником поліції, наданими матеріалами підтверджуються (а.с. 9), втім не обгрунтовують апеляційних вимог з огляду на те, що фактично такий огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження, про що і зазначено в акті, втім даний факт поза розумним сумнівом підтверджується також іншими доказами, зокрема відеозаписом.

Протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським саме за відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто встановлено порушення водієм вимог п. 2.5 ПДР України, що відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно із ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи слідує, що складання адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 проводилось із застосуванням відеофіксації, а отже залучення свідків не було обов`язковим та мало факультативний характер.

Посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи доказів відсторонення водія від керування автомобілем та передання його на відповідальне зберігання чи керування іншій особі не спростовують правильності оскаржуваної постанови, оскільки стосуються не підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП як таких, а додаткових дій забезпечувального характеру, які підлягали вжиттю співробітниками поліції у зв`язку із виявленням адміністративного правопорушення.

Під час апеляційного перегляду не встановлено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Зважаючи на викладене, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 247, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Коковіна Д.І. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2022 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця