Постанова

Іменем України

20.03.2023 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу, за даними протоколу проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

03 березня 2023 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №025344 від 22.02.2023р., 21.02.2023р. об 15 год. 42 хв. у місті Львові на вулиці Єфремова 10 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Land Rover Range Rover Sport д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетною до дорожньо - транспортної пригоди, не залишилася на місці події та не повідомила про подію підрозділ поліції.

Правопорушниця ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає, зазначає, що не мала наміру залишати місце ДТП з метою уникнення адміністративної відповідальності, долучила розписку потерпілого про відсутність до неї будь - яких претензій.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали та дослідивши фактичні обставини у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП не доведена.

П.2.10а ПДР України визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

В силу вимог ч. 2ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 стверджує, що вона не мала на меті уникнути відповідальності, після приїзду працівників поліції співпрацювала з ними, подібних ситуацій в неї не траплялося. Відтак, не довіряти їй у цьому у суду немає підстав.

Згідно з ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обгрунтованих доказів того, що ОСОБА_1 умисно залишила місце ДТП в ході розгляду справи не здобуто, і такі не долучені уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому врахою, що суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Суд не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, як це визначено в ст. 9 КУпАП, а саме, протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом постанови від 08.07.2020 року у справі 463/1352/16-а Верховний Суд також звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 268, 283, 284 КпАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, щодо неї, закрити.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив рішення.

Суддя В. Кузь