Справа № 496/1263/22
Провадження № 3/496/118/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного Управління Національної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

тимчасово не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

12.04.2022 року о 18:10 год. на автодорозі М-28 «Одеса-Южне», 15 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 (Польща), з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що особа зобов`язана, з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року).

Таким чином, суд вжив всіх заходів для повідомлення правопорушника, крім того ОСОБА_1 був обізнаний про те, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис та письмові пояснення в пункті «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення».

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Враховуючи наведене, суд, розглядаючи справу на засадах безсторонності та неупередженості, приходить до висновку щодо відсутності повноважень витребовування додаткових доказів за власною ініціативою. Зважаючи на викладене, розгляд справи має бути здійснений лише за тими матеріалами, які містяться у справі.

Судом досліджено наявні в справі письмові докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№170534 від 12.04.2022 року, в якому зазначені обставини вчинення адміністративного правопорушення та кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.3 ст. 130 КУпАП, в поясненнях особою, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення записано: «от экспертизы отказываюсь, с протоколом согласен» та наявний його підпис;

- копією постанови Біляївського районного суду Одеської області від 01.08.2022 року, відповідно до якої матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направлялись на доопрацювання до Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ;

- довідкою від 13.04.2022 року інспектора САП Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції І. Брінза встановлено, що згідно обліків НПУ з адміністративної практики ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на протязі календарного року за ст. 130 КУпАП вже притягувався, а саме: 12.04.2021 року складено адміністративний протокол серії ДПР18№041651 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали направлено на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси; 23.04.2021 року складено адміністративний протокол серії ДПР18№064467 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали направлено на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси; 01.05.2021 року складено адміністративний протокол серії ОБ№169517 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали направлено на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси; 12.10.2021 року складено адміністративний протокол серії ААБ№264248 за ч. 3 ст. 130 КУпАП, матеріали направлено на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси; 28.01.2022 року складено адміністративний протокол серії ААБ№12099 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали направлено на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси. Згідно бази даних ІПНП «Цунамі» «Посвідчення водія», на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видавалося посвідчення водія;

-витягами з «Армор»;

-рапортом Інспектора СРПП ВП№2 ОРУП №2 ст. лейтенанта поліції Бєлоус В.О..

Судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто обов`язковою умовою настання відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП є дії, передбачені ч.1 цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню, без якої немає складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направлялися на доопрацювання, відповідно до постанови Біляївського районного суду Одеської області від 01.08.2022 року, у зв`язку з тим, що не було надано копії постанов, які набрали законної сили, з яких вбачалось би, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Єдиним доказом притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є витяги з «Армор» та довідка від 13.04.2022 року інспектора САП Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції І. Брінза.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, однак в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В зв`язку з цим, застосовуючи аналогію закону про кримінальну відповідальність, оскільки це не погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дії ОСОБА_1 підлягають перекваліфікації з ч. 3 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України, що передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати як відмову від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, яка полягає в накладенні штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік, тобто, санкція ч. 1 ст.130 КУпАП є безальтернативною.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, суд враховує висловлену у справі «О`Галлоран та Фанціс проти Сполученого Королівства» позицію Європейського суду з прав людини про те, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та керування автомобілем потенційно може завдати серйозної шкоди і ті, хто реалізували таке право, тим самим погодились нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Обтяжуючих чи пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин не встановлено.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема даних довідки від 13.04.2022 року інспектора САП Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції І. Брінза, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчинених правопорушень, значний суспільний резонанс справ зазначеної категорії, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєного адміністративного правопорушення, враховуючи особу правопорушника, а також інші обставини, що мають істотне значення, вважаю за необхідне у відношенні ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 27, 33, 34, 40-1, 130, 221, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий в розмірі 536,80 грн.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.Л. Пасечник