Провадження № 3/761/104/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Чайка О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Департаменту запобігання конфлікту інтересів Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої керівником Експертної групи з питань енергоефективності ПЕК Директорату з питань формування енерго- та ресурсоефективної політики Міненерго, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП

установив:

19.08.2022 (вх. № 44859) до Шевченківського районного суду міста Києва з Департаменту запобігання конфлікту інтересів Національного агентства з питань запобігання корупції надійшли матеріалисправи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15.08.2022 № 33-01/45, ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні Міненерго за адресою: місто Київ, вул. Хрещатик, 30, як керівник Експертної групи з питань енергоефективності ПЕК Директорату з питань формування енерго- та ресурсоефективної політики Міненерго, усупереч вимогам п.п. 2,3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» 02.11.2021 не повідомила у встановленому порядку Законом України «Про запобігання корупції» про наявність у неї реального конфлікту інтересів, який виник у зв`язку із необхідністю внесення пропозицій стосовно нагородження заохочувальними відзнаками працівників Директорату з питань формування енерго- та ресурсоефективної політики Міненерго з нагоди святкування Дня енергетика та вчинила дії в умовах конфлікту інтересів, а саме внесла заступнику Міністра енергетики України ОСОБА_2 пропозицію (у вигляді службової записки № 5.1-ВН/584-21 від 02.11.2021) стосовно нагородження самої себе Грамотою Верховної Ради України, чим вчинила адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор Шкурпело Р.В. у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, за обставинами, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованих адміністративних правопорушеннях не визнала.

Захисники ОСОБА_1 - адвокати Моргунова А.О. та Фанштейн К.М. послалися на порушення строків складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, зазначили, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши прокурора, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисників, дослідивши матеріали адміністративної справи зазначає таке.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 стаття 172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частина 2 стаття 172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 38 КУпАП, зокрема: адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є дата складання адміністративного протоколу, тобто 15.08.2022.

Проте, момент виявлення порушення не можна ототожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення. Факт виявлення порушення є окремою подією, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак, моментом виявлення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є не дата складання протоколу про адміністративне правопорушення, а день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення.

17.01.2022 сектором з питань запобігання та виявлення корупції Міненерго направлено лист з додатками щодо можливого вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення керівником Експертної групи з питань енергоефективності ПЕК Директорату з питань формування енерго- та ресурсоефективної політики ОСОБА_1 . Вказані матеріали Національним агентством з питань запобігання корупції отримано 18.01.2022.

Таким чином, зважаючи, що Національним агентством з питань запобігання корупції вказаний лист з додатками щодо можливого вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення отримано 18.01.2022, суд приходить до переконання, що днем виявлення правопорушення слід вважати саме 18.01.2022.

У свою чергу протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, у відношенні ОСОБА_1 складений лише 15.08.2022, тобто більше ніж через сім місяців після виявлення правопорушення.

Таким чином датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, не може бути 15.08.2022, оскільки матеріали провадження свідчать, що відповідний уповноважений орган на складення протоколу, зокрема Національне агентство з питань запобігання корупції було проінформоване щодо можливого вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення 18.01.2022.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11), строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), n. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

При цьому, не заслуговує на увагу посилання прокурора на лист Верховного Суду № 1089/0/2-21 від 09.04.2021, оскільки цей лист не є джерелом права і містить лише узагальнювальні висновки з аналізу судової практики та пропозиції щодо вирішення питання щодо визначення моменту виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, шляхом унесення змін до законодавства.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Судом враховано, що п .7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження в справі про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, суд враховує правовий висновок Вищого адміністративного суду України щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, в якому зазначено, що: «під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється».

Отже, враховуючи, що на момент розгляду справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 36, 38, ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7, ст. ст. 247, 251, 256, 283, 278 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва.

Суддя О.С. Чайка