П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , зі слів тимчасово не працює за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №823870 від 28.02.2023 з`ясовано, що 28.02.2023 о 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 неналежним чином виконувала батьківські обов`язки, внаслідок чого її неповнолітній син ОСОБА_2 , 2008 р.н. викурював тютюнові вироби, а саме «Елофбар» в приміщенні школи. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, повідомлялася про місце, дату та час судового засіданні, зокрема шляхом розміщення відповідного повідомлення про виклик на вебпорталі Судова влада України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №823870 від 28.02.2023, зізнавальними поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 від 28.02.2023, який не заперечував факту куріння тютюнових виробів на території школи, рапортом зі служби 102, де зафіксовано повідомлення поліцейського про виявлення під час патрулювання неповнолітнього, який викурював тютюнові вироби стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, а також особу правопорушника, приймаючи до уваги характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на неї слід накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 9, 40-1, 184, 245, 283, 284, 287-291 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов