Справа № 523/2603/23
Номер провадження 3/523/1899/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2023 р. Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Бузовський В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на «СТО», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.01.2023 р. близько 11 год 50 хв, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , посварився з матір`ю своєї колишньої дружини ОСОБА_2 .. На підставі вищезазначеного поліцейськими було складено протокол серії ВАВ № 810626 про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення.

Адвокат ОСОБА_1 Шахновський О.О. надав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки доказів того, що ОСОБА_1 вчинив умисні діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок чого могла бути, чи була завдана фізична або психологічна шкода здоров`ю ОСОБА_2 матеріали справи не містять. Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №810626 від 06.02.2023р. було складено не протягом 24 годин, а декілька днів після виявлення, а отже з порушенням процесуального строку.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою.

Відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї, встановлена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, встановлена ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути або була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 вищезазначеного закону під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідність до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею встановлено про те, що матеріали справи не містять конкретних дій (психологічного впливу) з боку ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 які пов`язанні з домашнім насильством, які б з урахуванням положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» утворювали б об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Будь-яких інших доказів застосування ОСОБА_1 психологічного насилля матеріали справи не містять, а факт наявності між сторонами конфлікту, не може вказувати на наявність насильства фізичного характеру одного члена сім`ї відносно іншого.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що матеріали справи не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідність до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, коли відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, зібраними доказами не підтверджується в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки обставини, зазначені в матеріалах справи, свого підтвердження не знайшли, спростовуються письмовими поясненнями особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 251,247,173-2 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси, протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: