Єдиний унікальний номер 725/7429/22
Номер провадження 3/725/3810/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2023 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Піхало Н. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 386464 від 03.12.2022 року, ОСОБА_1 03.12.2022 року о 14 годин 30 хвилини в м. Чернівці по вул. Руська,7, керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz T320», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Олару Д.В. просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із вчиненням останнім вказаних дій в стані крайньої необхідності. При цьому, вказав, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду через хворобу матері, яка хворіє на саркому шийки матки ІІІ ступеня, та був змушений поїхати поставити їй уколи, та неодноразово про це повідомляв працівникам поліції, на підтвердження долучив до матеріалів справи витяг з картки хворого, який підлягає лікуванню променевою терапією - ОСОБА_2 . Вважає, що ОСОБА_1 вчинив вказане правопорушення в стані крайньої необхідності, а також долучив до матеріалів справи висновок №2691 від 03.12.2022 року із ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер».

Заслухавши пояснення захисника Олару Д.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення , судом встановлено наступне.

Так, відповідно до ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10,11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Отже, положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що твердження захисника Олару Д.В. про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані крайньої необхідності задля допомоги своїй матері, заслуговують на увагу, оскільки така небезпека не могла бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із можливим заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам, що підтверджується карткою хворого, який підлягає лікуванню променевою терапією ОСОБА_2 , відеоматеріалами та іншими матеріалами справи.

Також, судом враховується те, що ОСОБА_1 03 грудня 2022 року о 20 год. 00 хв. звернувся до ЧОНД для здійснення огляду та пройшов відповідний огляд на стан сп`яніння в приміщенні ЧОНД за наслідками якого встановлено у нього відсутність ознак сп`яніння, про що складений відповідний висновок №2691.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 247 КУПАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Оцінивши надані в цій справі докази, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із вчинення вказаних дій в стані крайньої необхідності, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 247 КУПАП є підставою для закриття провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 266, 283, 287 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.4 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із вчинення вказаних дій в стані крайньої необхідності.

Посвідчення водія серії НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало