ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/135/23 Справа № 700/546/22 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Пічкур С. Д. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 700/546/22 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Лисянського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Дубового І.А.,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 18 січня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, код НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 536,80 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 09.08.2022 о 20-12 год. в смт. Лисянка, по вул. Поштовій керував автомобілем Мерседес-бенц-спрінтер, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд проводився у лікарні за адресою смт. Лисянка вул. М.Грущенвського, 51, в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник Дубовий І.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 незаконно, а тому всі подальші їх дії, в тому числі складання адміністративних матеріалів за ч.1 ст. 130 КУпАП, є протиправними. Вказує, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, та до матеріалів справи не додано доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зазначає, що місцевий суд протиправно послався на покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які з позиції суду підтвердили факт огляду водія ОСОБА_1 , однак не змогли підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вважає, що лікар ОСОБА_4 дав в судовому засіданні неправдиві покази, і підлягає притягненню до встановленої законом відповідальності. Також апелянт вказує, що суду було надано сертифікат, однак ідентифікувати, що цей сертифікат саме на той прилад Алкофор, яким було обстежено ОСОБА_1 , неможливо, і повірку він проходив в лютому 2022 року, тобто майже рік тому, а не 6 місяців, як це передбачено законом. Також, на думку апелянта, в порушення вимог інструкції, не було складено акт огляду, у висновку відсутній підпис ОСОБА_1 , і вказаний висновок не був вручений останньому. ОСОБА_1 не було роз`яснено його права.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Дубового І.А., які були присутні в судовому засіданні в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника Дубового І.А., є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 156043 від 09.08.2022, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 09.08.2022 о 20-12 год. в смт. Лисянка, по вул. Поштовій керував автомобілем Мерседес-бенц-спрінтер, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України. Огляд проводився у лікарні за адресою смт. Лисянка вул. М.Грущенвського, 51, в присутності двох свідків (а.с. 1);

- даними висновку № 45, згідно якого ОСОБА_1 09.08.2022 о 20:40 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2);

- показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були безпосередньо допитані місцевим судом, та підтвердили, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено черговим лікарем ОСОБА_4 ;

- показаннями лікаря ОСОБА_4 , який місцевому суду показав, що він двічі проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою сертифікованого приладу Алкофор, який показав більше 2 ‰, у зв`язку з чим було складено відповідний акт та висновок, який ОСОБА_1 відмовився підписувати та отримувати;

- даними відеозапису з якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, покази приладу були 2,137 ‰, останньому було роз`яснено його права. Також на відеозаписі зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від підписів в адміністративних матеріалах (а.с. 8);

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом нічим не підтверджені, та не узгоджуються з даними відеозапису, згідно якого ОСОБА_1 жодного разу не вказував на те, що він не був за кермом автомобіля, а навпаки підтверджував факт керування транспортним засобом, та стверджував, що він є військовослужбовцем.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що він 09.08.2022 о 20:15 керував автомобілем Мерседес-бенц-спрінтер, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи непристебнутим ременем безпеки (а.с. 3). В матеріалах справи не міститься даних про те, що ОСОБА_1 оскаржував дану постанову, а також про те, що вона скасована в судовому порядку. З аналогічних підстав є неприйнятними доводи апелянта про безпідставну зупинку ОСОБА_1 , оскільки останній керував транспортним засобом, будучи непристебнутим ременем безпеки.

Відсутність в матеріалах справи доказів про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, та тимчасового затримання транспортного засобу, не спростовує наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що місцевий суд необґрунтовано послався на покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони не змогли підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є неспроможними, оскільки вказані свідки згідно даних відеозапису є працівниками медичного закладу, і в судовому засіданні лише підтвердили, що в їх присутності було проведено лікарем ОСОБА_4 огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а також в їх присутності ОСОБА_1 відмовився ставити підписи в адміністративних матеріалах. Згідно оскаржуваної постанови, покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не покладено в основу доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки вони фізично не були присутні на місці зупинки транспортного засобу.

Апелянт вказує, що лікар ОСОБА_4 не зафіксований на відеозаписі, однак не додає жодних належних та допустимих доказів того, що вказаний лікар був відсутній на робочому місці під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

В матеріалах справи міститься свідоцтво про повірку газоаналізатора АлкоФор 505 від 10.02.2022 (а.с. 113), тоді як огляд ОСОБА_1 за допомогою вказаного приладу було проведено 09.08.2022, тобто в межах шестимісячного строку, на який апелянт посилається в своїй апеляційній скарзі, у звязку з чим доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 було роз`яснено його права, та запропоновано поставити свої підписи у висновку та протоколі про адміністративне правопорушення, однак останній відмовився, а тому були відсутні підстави для вручення працівниками поліції вказаних документів

ОСОБА_1 15 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на який посилається апелянт, не містить вимоги щодо обов`язкового приєднання акта медичного огляду до матеріалів справи. Такий акт огляду може бути долучено до протоколу про адміністративне правопорушення у разі проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки (п.10 розділу ІІ вказаної інструкції).

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 18 січня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Дубового І.А. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка