Справа № 299/3541/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/809/22, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Поповича Ш. О. на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27.09.2022.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючий,визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 239634 від 10.07.2022 та постанови судді від 27.09.2022 вбачається, що ОСОБА_1 10.07.2022 о 07 год в м. Виноградів по вул. Ардовецькій, керував транспортним засобом марки Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Згідно з результатом тестування на алкоголь приладом «Drager», перебував в стані алкогольного сп`яніння з результатом 1,22 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Попович Ш. О. просить постанову судді від 27.09.2022 скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що постанова суду не відповідає як фактичним обставинам справи так і нормам законодавства. Матеріали справи не містять беззаперечних доказів того, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_3 , так як на диску відеозапису чітко видно іншу, крім ОСОБА_1 цивільну особу це ОСОБА_3 . Ним було подано до суду першої інстанції клопотання про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_3 , однак останній до суду не з`явився із невідомих причин, хоча володів важливою інформацією про вчинене правопорушення. Під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не було залучено двох свідків. Окрім того матеріали справи не містять пояснення самого ОСОБА_1 , однак суд першої інстанції послався у своєму рішенні на пояснення останнього, які він написав під

-2-

диктовку поліцейського у спірному протоколі, що підтверджується відеозаписом на диску. Вважає, що такі пояснення ОСОБА_1 є неприпустимими і не можуть бути прийняті до уваги суду. Також вважає, що недопустимим доказом є роздруківка результатів тестування з алкотестеру «Drager», оскільки після того як ОСОБА_1 подув в алкотестер, на відео не видно сам факт роздруківки результатів тестування, крім того бланк результатів заповнюється від руки щодо даних особи, відносно якої складається, тому він може належати будь-кому. Просить звернути увагу на те, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, однак такий акт огляду не складено та не вручено ОСОБА_1 , а також йому не вручений примірник протоколу про адміністративне правопорушення. Звертає увагу і на те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря, як цього вимагає законодавство. У протоколі серії ААБ № 239634 не вказано конкретну модель приладу «Drager», так як їх існує декілька. З урахуванням вказаного, є всі підстави для повернення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення до СРПП ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області для належного оформлення.

Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Попович Ш. О. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Поповича Ш. О., що не може розцінюватись як порушення їхніх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. Крім того, апеляційний суд враховує заяву захисника та правопорушника про розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона

-3-

адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Ці вимоги закону, всупереч доводів апеляційної скарги, судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ 18 № 239634 від 10.07.2022, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 10.07.2022 о 07 год в м. Виноградів по вул. Ардовецькій, керував транспортним засобом марки Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Згідно з результатом тестування на алкоголь приладом «Drager», перебував в стані алкогольного сп`яніння з результатом 1,22 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стверджується роздруківкою з газоаналізатору (алкотестеру) «Drager 6810» за № 3226від 10.07.2022, з якого вбачається про наявність 1,22 % алкоголю у крові; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яким підтверджено, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд у встановленому законом порядку

-4-

за допомогою приладу «Drager» для визначення стану сп`яніння, результат якого складав 1,22 % проміле; постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та іншими матеріалами справи.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника Поповича Ш. О. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП через відсутність у ньому посилання на конкретну модель приладу «Drager», так як їх існує декілька, апеляційний суд відхиляє з огляду на те, що як вбачається зі змісту протоколу, в ньому зазначені всі необхідні й передбачені ст. 256 КУпАП відомості, що свідчить про те, що він відповідає вимогам указаної норми й може братися до уваги як доказ у даній справі.

Апеляційним судом встановлено, що технічний прилад «Drager Alcotest 6810», застосований працівниками поліції 10.07.2022 для перевірки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , пройшов повірку (калібрування), що слідує із роздруківки результату технічного приладу «Drager Alcotest 6810» 14.09.2021 (а. с. 2). Таким чином, на думку апеляційного суду поліцейськими правомірно був застосований під час огляду на стан алкогольного сп`яніння останнього газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» та його показники є допустимими доказами. Разом з тим, матеріали провадження не містять будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ 18 № 239634 від 10.07.2022 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, в тому числі і про розгляд справи у Виноградівському районному суді Закарпатської області, чим скористався ОСОБА_1 , засвідчивши вказані обставини своїм підписом.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими посилання захисника на відсутність свідків під час складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , оскільки згідно вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи міститься відеозапис подій, які викладені в протоколі, а тому наявність свідків є необов`язковою.

Матеріали справи не містять доказів про порушення старшим інспектором СРПП ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області Приймичом В. В. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ним дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ 18 № 239634 від 10.07.2022

-5-

складено відповідно до вимог встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку встановлених законом.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, й оскарження таких дій та його результатів ОСОБА_1 чи його захисником Поповичем Ш. О.

Також відсутні докази, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи з метою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, апеляційний суд оглянув відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, з якого чітко вбачається, що огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`янінні було проведено за його добровільної згоди у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу «Drager 6810», за результатами якого встановлено факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння, який склав 1,22 % проміле, що інспектором поліції було останньому озвучено та продемонстровано. З огляду на викладені обставини, апеляційний суд не вбачає підстав піддавати сумніву справжність показань стану сп`яніння, зафіксованих технічним приладом, результат якого перевищує гранично допустиму норму (0,2% проміле) та беззаперечно вказує на перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

При оцінці доводів апеляційної скарги захисник-адвокат Попович Ш. О. проте, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів того, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_3 , оскільки на диску відеозапису чітко видно іншу, крім ОСОБА_1 цивільну особу це ОСОБА_3 , апеляційний суд приходить до такого висновку.

Апеляційний суд критично відноситься до вказаних доводів, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких пояснень ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом. Не додані такі пояснення чи заперечення і до протоколу про адміністративне правопорушення. Та обставина, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не повідомлялася ним суду першої інстанції та не була підставою заперечень останнім щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім того в судовому засіданні ОСОБА_1 відмовився від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України. Разом з тим факт керування ним транспортним засобом стверджується копією постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 098993 від 10.07.2022 (а. с. 5), за ч. 1 ст. 126 КУпАП, в якій зазначено, що 10.07.2022 о 07 год у м. Виноградів по вул. Ардовецькій, ОСОБА_1 керував транспортним засобом та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відомостей про оскарження даної постанови в матеріалах справи немає і такі захистом не долучено до апеляційної скарги. Апеляційний суд розцінює доводи захисника щодо не керування транспортним засобом - як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і тому такі доводи відхиляються.

Що стосується посилань захисника на те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря, як цього вимагає законодавство,апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки огляд на стан сп`яніння останнього проводився поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

-6-

За змістом вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими. Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу, жодних зауважень чи незгоди не висловлював, підписав роздруківку приладу «Драгер», тому у працівників поліції не виникало обов`язку доставляти його до медичного закладу.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника Поповича Ш. О. не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Суд апеляційної інстанції враховує практику ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляційної скарги відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції № 2) (ВП), § 41.

Слід також зазначити, щосудом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого адміністративного правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, таке порушення Правил дорожнього руху України є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни не вбачається, навіть з урахуванням особи правопорушника.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що ОСОБА_1 та його захисником Поповичем Ш. О. не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

-7-

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Поповича Ш. О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27.09.2022 щодо ОСОБА_4 , - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя