Справа № 944/1193/22
Провадження №3/944/8/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2023 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

04.04.2022 о 18 год. 25 хв., в с.Стені вул.Зелена,6, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки « Рено - Бонго» д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, був доставлений на медичне освідчення висновок лікаря №49 від 04.04.2022. Чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні 06.03.2023 ОСОБА_2 заперечив факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а працівниками поліції було допущено порушень його прав, оскільки останні зупинили його без законної підстави, вказав, що в лікарні, де проходило медичне освідчення, він декілька разів намагалася продути Драгер, проте так і не зміг цього зробити, однак в матеріалах справи наявний висновок № 49 від 04.04.2022, згідно якого він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, але не зазначено на підставі яких даних це встановлено. Оскільки, не здобуто жодних доказів того, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також проведення медичного огляду в медичному закладі зроблено з порушення Інструкції та такі результати огляду є недійсними, просив провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підп."а" п.2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2022 серії ДПР 18 № 185960, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій, є вказівка на порушення вимог п. 2.9 "а" ПДР України та посилання на ч.1 ст. 130 КУпАП; протокол містить і відмітку про роз`яснення ОСОБА_1 положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП; водночас, протокол про адміністративне правопорушення підписано ОСОБА_1 , яким у письмових поясненнях зазначено: «З даними протоколу я не згідний поскільки автотранспортним засобом в нетверезому стані я не керував»;

- висновком №49 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.04.2022, за яким встановлено, що ОСОБА_1 за зовнішніми ознаками (нечітка мова, запах алкоголю з рота) можна верифікувати алкогольне сп`яніння;

- відеозаписом на DVD-R диску з нагрудних камер спостереження працівників поліції.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Обговорюючи позицію ОСОБА_1 про відсутність достатніх доказів керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а також проведення медичного огляду в медичному закладі з порушенням Інструкції суд не може взяти до уваги ці твердження з наступних підстав.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст.266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до п.п.2, 3 Загальних положень Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3) порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Під час відтворення відеофайлів із нагрудних камер поліцейських, які оформляли правопорушення вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишає місце водія автомобіля, який стоїть на проїжджій частині дороги, та зупинений працівниками поліції. В подальшому ОСОБА_1 проходив тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», однак неналежно виконував вказівки працівників поліції,щодо правильного проходження огляду, в результаті чого, його не зміг його пройти. З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд в медичному закладі, де медичним працівником було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора та детально проінструктовано, як саме його проходити, після роз`яснень ОСОБА_1 продовжував не виконувати вказівки медпрацівника. Врезультаті чого в медичному закладі не було отримано результату на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою газоаналізатора «Драгер». В подальшому лікарем проведеного огляд на стан сп`яніння за зовнішніми ознаками та встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Пояснення ОСОБА_1 не спростовують наявні у справі докази факту порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 «а», ПДР України та не свідчать про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Суду не було надано належних доказів, які б спростовували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо наявності його провини.

Доводи ОСОБА_1 про те, що на вказаному носії відсутні відеофіксація факту керування та наявність його руху, суд оцінює критично і до уваги не приймає, оскільки на дослідженому відеозаписі при з`ясуванні обставин поліцейськими зафіксовано як він залишає місце водія автомобіля, який стоїть на проїжджій частині дороги, та в подальшому був зупинений працівниками поліції.

Крім того, за вказаних обставин судом не приймається до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що медичний огляд в медичному закладі проведено з порушенням Інструкції, оскільки згідно Висновку лікаря № 49 від 04.04.2022 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на момент освідчення ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суддя ставиться критично до пояснень ОСОБА_1 , оскільки неправомірні дії працівників поліції не знайшли підтвердження при дослідженні матеріалів справи. У той же час, суддя дійшов висновку, що пояснення надані суду спрямовані на уникнення відповідальності ОСОБА_1 , а викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості по суті порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам та підтверджуються дослідженими судом доказами.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та вважає за необхідне застосувати до нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536,8 грн. Отже, з ОСОБА_1 , слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 36, 221, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Ю.М. Колтун