Номер провадження: 33/813/13/23
Номер справи місцевого суду: 514/1067/22
Головуючий у першій інстанції Тончева Н. М.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання - Шлапак А.О.,

розглянувши в режимі відеоконференції матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Пульбера Олександра Борисовича - Кисса Віктора Івановича на постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 07 вересня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка Тарутинського району Одеської області, мешканця квартири АДРЕСА_1 , громадянина України, інспектор прикордонної служби 3 категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю віпс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тарутинського районного суду Одеської області від 07 вересня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка Тарутинського району Одеської області, мешканця квартири АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка Тарутинського району Одеської області, мешканця квартири АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України, на користь держави судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок на розрахунковий рахунок № UА0026001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, код класифікації доходів бюджету - 22030106, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів - ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, призначення платежу - судовий збір у справах про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисник ОСОБА_1 - Кисса Віктор Іванович подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить суд постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 07 вересня 2022 року - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-18 КУпАП щодо ОСОБА_1 - закрити.

Постановою Одеського апеляційного суду від 22.11.2022 року зобов`язано військового прокурора Південного регіону України забезпечити участь прокурора у розгляді даної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП та забезпечити його явку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 14.02.2023 року та проведеному в режимі відеоконференції з`явився прокурор - Копанська А.А.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Кисса В.І. в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, однак про слухання справи були повідомлені належним чином, що підтверджується їх особистим підписом в довідковому листі.

Відповідно до ч. 6 ст.294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Так, ч. 7 ст.294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.172-18 КУпАП порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закон) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 19 Закону на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається протидія і запобігання кримінальним та іншим правопорушенням особового складу Державної прикордонної служби України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону за протиправні дії чи бездіяльність військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України несуть відповідальність згідно із законом.

Апеляційний суд вважає, що під час судового розгляду даної справи суд першої інстанції дотримався вказаних норм права та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ґрунтується сукупністю доказів, які були дослідженні в судовому засіданні суду першої інстанції та судовому засіданні апеляційного суду, а саме:

-проколом про адміністративне правопорушення ПдРУ №163375 від 03 серпня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 в період з 09 години 00 хвилин 20 червня 2022 по 09 годину 00 хвилин 21 червня 2022 року спільно з головним сержантом ОСОБА_2 та солдатом ОСОБА_3 , перебуваючи в якості старшого п/н «ПС» виконував наказ на охорону державного кордону. Під час несення служби ОСОБА_1 не було вжито вичерпних заходів щодо затримання порушників державного кордону, чим своїми діями порушив вимоги абзацу 13 ст. 21-3 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України», вимоги абзацу 2 підпункту 1, абзацу 1,2 підпункту 1, абзацу 1,4 підпункту 4 пункту 3 розділу ІІІ «Інструкції службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 р. №1261, зареєстрованої в Міністерстві України 06.11.2015р. за №1391/27836.Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 172-18 КУпАП (а.с. 1, 1 зворот);

-витягами з книги прикордонної служби (а.с. 2, 3, 30, 31, 31а зворот);

-висновком проведення службового розслідування по факту затримання представниками Прикордонної поліції Республіки Молдова громадян України за незаконне перетинання державного кордону навпроти ділянки відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) 20.06.2022 (а.с. 4-14);

-протоколом «погранично - представительской встречи представителей пограничных ведомств Украины и Республики Молодова» (а.с. 16, 16 зворот);

-письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 від 26.06.2022 року (а.с. 17, 17 зворот, 18, 25, 26, 27, 28);

-копією робочого зошита оперативного чергового (а.с.19);

-письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 23.06.2022 року (а.с. 24, 24 зворот).

Зазначені докази, які були повторно досліджені в ході апеляційного розгляду, узгоджуються між собою, є належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

У доводах апеляційної скарги, захисник ОСОБА_1 - Кисса В.І. посилається на те, що ОСОБА_1 не визнавав і не визнає свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 172-18 КУпАП, оскільки він не порушував правила несення прикордонної служби, а порушення державного кордону України сталося внаслідок неналежного технічного обладнання прикордонного наряду, тому зазначена постанова є незаконною, необґрунтованою, постановленою з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, тобто підлягає скасуванню. При цьому, в ході апеляційного розгляду справи, у своїй заяві - пояснення, які ОСОБА_1 надіслав на адресу апеляційного суду (а.с. 58-59), останній також зазначає, що порушення державного кордону України сталося внаслідок неналежного технічного забезпечення, а саме відсутності приладів нічного бачення - тепловізорів, які забезпечують належне спостереження за обстановкою на ділянках державного кордону в умовах недостатньої освітленості та дають можливість своєчасного попередження незаконного перетину державного кордону поза пунктом пропуску.

Проте, вказані доводи апелянта є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення від 03.08.2022 року ПдРУ №163375, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що перебуваючи в якості старшого п/н «ПС» виконував наказ на охорону державного кордону, однак під час несення служби ОСОБА_1 не вжив вичерпних заходів щодо затримання порушників державного кордону, чим своїми діями порушив вимоги абзацу 13 ст. 21-3 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України», вимоги абзацу 2 підпункту 1, абзацу 1,2 підпункту 1, абзацу 1,4 підпункту 4 пункту 3 розділу ІІІ «Інструкції службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 р. №1261, зареєстрованої в Міністерстві України 06.11.2015р. за №1391/27836.

Під час апеляційного розгляду справи, було задоволення клопотання прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонні сфері Південного регіону - Копанської А.А. про залучення до матеріалів даної справи документів, які мають значення для встановлення обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП, а саме:

-пояснення начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону (на момент складання протоколу відносно ОСОБА_1 ) підполковника ОСОБА_9 від 30.01.2023;

-пояснення начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону майора ОСОБА_10 від 30.01.2023;

-витяг з Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України затвердженої наказом МВС №1261 від 19.10.2015 року.

Як вбачається з наданих пояснень ОСОБА_9 , який на момент складання протоколу відносно ОСОБА_1 був начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону, останній пояснив, що ним 03.09.2022 року відносно інспектора прикордонного контролю 3 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю віпс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » старшого сержанта ОСОБА_11 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 172-18 КУпАП у зв`язку з тим, що старший сержант ОСОБА_12 виконував наказ на охорону державного кордону в п/н «Пост спостереження» в районі п/зн №0728/01 та під час несення служби допустив групове порушення державного кордону (незаконний перетин ДКУ 3-ма громадянами України) в районі п/зн №0728. Враховуючи особливості ділянки проходження державного кордону, наявності на місцевості річки, яка проходить на території України та перетинає ДКУ в районі п/зн №0728/01, складу п/н визначились додаткові завдання щодо несення служби в районі перетину річки залізничного мосту на відстані близько 1000м від ДКУ де знаходились також під`їзні польові дороги, якими можна було пройти в напрямку п/зн №0728/01, 0728 та 0727. Враховуючи місце розташування складу п/н «ПС» та за умови якісної організації служби в даному п/н можна було своєчасно виявити та припинити спробу порушення державного кордону без додаткових технічних засобів охорони державного кордону, оскільки маршрут руху правопорушників проходив у безпосередній близькості від прикордонного наряду (місце їхнього несення служби). На момент групового порушення державного кордону п/зн №0728 та п/зн №0728/01 не входив у визначений начальником віпс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » напрямок зосередження основних зусиль підрозділу, а також наявністю тільки двох одиниць приладів нічного бачення у підрозділі та значної протяжності ділянки відповідальності віпс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (близько 30 км) та прилади нічного бачення використовувались п/н які несли службу на напрямку зосередження основних зусиль та видавались у місцях несення служби п/н з позиції пункту пропуску «Серпневе» та місце тривалого несення служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та відповідно даному п/н у складі ОСОБА_11 не видавались. Також ОСОБА_13 зазначив, що технічні засоби охорони кордону (прилади нічного бачення та тепловізори) не є обов`язковими елементами екіпіровки прикордонних нарядів та відповідно видавались на найбільш загрозливих напрямках, а саме напрямках зосередження основних зусиль підрозділу.

Фактично аналогічні пояснення надав і начальник відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону майор ОСОБА_10 , у яких зокрема зазначив, що напрямок на якому ніс службу прикордонний наряд до складу якого входив ОСОБА_1 не входить в напрямок зосередження основних зусиль (далі - НЗОЗ). У підрозділі за списком було 2 тепловізори, які були видані на МТНС «Карабуцени» та ППр «Серпневе», як входять до НЗОЗ. Місце несення служби (розташування) передбачало своєчасне виявлення осіб, які рухалися в бік ДК (за особливостями місцевості будь - які особи рухалися у безпосередній близькості повз прикордонний наряд).

З урахуванням вищевикладеного, доводи ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому апеляційний суд погоджується із висновком районного суду про те, що ОСОБА_1 своїми діями, що виразились у порушенні правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України в умовах особливого періоду, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-18 ч.2 КУпАП.

Окрім того, відповідно до Висновку проведення службового розслідування по факту затримання представниками Прикордонної поліції Республіки Молдова громадян України за незаконне перетинання державного кордону навпроти ділянки відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) 20.06.2022 вбачається, що Старшим сержантом ОСОБА_14 не було вжито вичерпних заходів, невикористання наданих йому законом прав, щодо попереджувальних пострілів в повітря, що призвело до порушення державного кордону 3 особами (а.с. 9).

При цьому, посилання апелянта про те, що ОСОБА_1 був неналежним чином сповіщений про розгляд справи, є неспроможними, з огляду на те, що згідно наявної у матеріалах справи телефонограми про сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи судом 07.09.2022р., яку передано за тел. НОМЕР_2 та прийнято ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд справи, просив справу розглянути за його відсутності. При цьому жодних заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи до суду також не направив.

Разом з тим, слід зазначити, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом строк.

Жодних інших доводів на спростування вини ОСОБА_1 , апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - Кисса В.І. не містить.

Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 30, 33, 36, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Кисса Віктора Івановича - залишити без задоволення.

Постанову Тарутинського районного суду Одеської області від 07 вересня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка Тарутинського району Одеської області, мешканця квартири АДРЕСА_1 , громадянина України, інспектор прикордонної служби 3 категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю віпс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра