САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/248/23
Провадження №3/726/258/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2023 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки за національністю, тимчасово не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

30.01.2023 на адресу Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 117083 від 09.01.2023 щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 184 КУпАП, у відповідності до якого 05.01.2023, приблизно о 10:00, гр. ОСОБА_1 ухилилася від виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: допустила неналежні умови проживання, бруд, антисанітарію, відсутність продуктів харчування, чим своїми діями могла завдати шкоди життю дитини.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи щодо неї судом повідомлялася належним чином.

Європейський суд з прав людини констатував, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Також необхідно наголосити, що положеннями ст. 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік справ про адміністративне правопорушення де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, серед яких, стаття 184 КУпАП відсутня.

Враховуючи, що по даній категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, зважаючи на обмежені строки розгляду справи, з огляду на положення ст.ст. 38, 277 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою забезпечення своєчасного розгляду справи про адміністративне правопорушення та недопущення затягування розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та зібрані у ній докази та надавши їм відповідну правову оцінку, приходжу до наступного висновку.

Так, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ч.2 ст. 184 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягуються особи за ті самі дії (визначені ч.1 ст. 184 КУпАП), вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

При цьому ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків (що становить об`єктивну сторону правопорушення) може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція ст. 184 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Статтею 150 СК України, передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ, є актом обвинувачення, та повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, щодо зазначення суті вчиненого правопорушення.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки не дозволяє належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а також позбавляє суд можливості належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Так, у наданому на розгляд суду протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 184 КУпАП вказується на ухилення від виконання обов`язків щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , однак посилання на конкретні норми, які порушила остання у протоколі відсутні.

Крім того, за змістом ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п.9 Документування адміністративних правопорушень «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом Міністра МВС України №1376 від 06.11.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі Інструкція), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Як зазначено вище, диспозиція ч.2 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які передбачені ч.1 ст.184 КУпАП, а саме: ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, які вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , у графі де вказано суть вчиненого правопорушення відсутня вказівка про вчинення таких дій повторно протягом року.

Тобто, суть правопорушення та встановлені обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 відповідають складу адміністративного правопорушення, передбаченому ч.1 ст. 184 КУпАП, оскільки жодної вказівки у ньому про вчинення такого правопорушення повторно протягом року немає.

Хоча до матеріалів справи про адміністративне правопорушення і долучено копію постанови Новоселицького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, однак суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення у якому викладено суть обвинувачення особи у вчиненому правопорушенні.

Пунктом 15 вказаної Інструкції передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Натомість до матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 184 КУпАП долучено лише письмові пояснення останньої; пояснення свідка ОСОБА_3 , про наявність якої у протоколі не вказано, у яких остання вказує про те, що ОСОБА_1 не виконує батьківських обов`язків по відношенню до дітей, не готує їм їсти, дома нема електрики, антисанітарія; рапорт поліцейського щодо обставин виявленого правопорушення та фото з місця проживання.

Також до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19 січня 2011 року, згідно якого ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18 липня 2014 року, згідно якого ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому протокол складено щодо невиконання батьківських обов`язків лише щодо одного сина ОСОБА_2 , хоча пояснення та рапорт стосуються невиконання обов`язків щодо обох дітей.

Доказів на підтвердження факту невиконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання неповнолітніх дітей до матеріалів справи не долучено, зокрема Акту обстеження умов життя дітей.

Суд самостійно позбавлений можливості встановлювати склад адміністративного правопорушення та обставини його вчинення, а може розглядати справи виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Більше того, згідно ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Перекладання такого обов`язку на суд є неприпустимим.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказані недоліки, допущені при складанні та оформленні матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, є суттєвими, оскільки не дозволяють встановити наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до відповідальності і, як наслідок, здійснити розгляд справи згідно норм Закону та прийняти в ній законне та обґрунтоване рішення.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність події, а тому вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст. 62 Конституції України, керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст. 184 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяС. А. Асташев