Справа № 523/2128/23
Номер провадження 3/523/1641/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2023 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС в Одеській області Державної податкової служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, працюючої на посаді головного бухгалтера ТОВ «Одеська Торгова Торгова Компанія», місце роботи: м. Одеса, вул. Церковна, буд. 19,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 23/11/15-32-07-10-10 від 26.12.2022 року складений головним державним інспектором Одеського відділу перевірок платників управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області Слюсаренко В.В.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що головний бухгалтер підприємства вчинила адміністративне правопорушення, а саме: порушила ведення податкового обліку згідно Акту перевірки від 15.12.2022 року № 14653/15-32-07-10/42854854: абзацу б) п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином та своєчасно.

Разом з цим, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-1 КУпАП може бути розглянута у відсутності особи, відносно якої складено протокол.

Раніше, 15.02.2023 року (вх. № 1159) на адресу суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 щодо протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого остання зазначила, що вину в інкримінованому правопорушенні не визнає, та просить суд закрити провадження у справі з підстав відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позиції зазначила, що в протоколі не розкрито суті правопорушення ведення податкового обліку та його об`єктивної сторони. Відсутні дані про порушення, та те, що його було вчинено саме ОСОБА_1 , в протоколі не викладено суті правопорушення, яка б відповідала термінології, що є порушення ст. 256 КУпАП, а також відсутні вказівки на докази. На підставі викладеного ОСОБА_1 , зазначила, що протокол складений відносно неї не є процесуальних документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення. Просила провадження у справі закрити.

Суддя дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме протокол 23/11/15-32-07-10-10 від 26.12.2022 року складений головним державним інспектором Одеського відділу перевірок платників управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області Слюсаренко В.В., довідку про доходи головного бухгалтера, наказ № 2 «Про прийняття на роботу» копію паспорту, Акт про документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Одеська Торгова Компанія» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2022 року заявленого до відшкодування з бюджету податку на додатну вартість від 15.12.2022 року № 14653/15-32-07-10/42854854, письмові пояснення щодо протоколу від 15.02.2023 року (вх. 1158) та надавши оцінку обставинам правопорушення, суддя дійшов висновку щодо відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Так, згідно акту перевірки наданого до матеріалів справи, зазначено, що інкриміноване правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, підтверджується, тим, що при перевірці було встановлено, порушення абзацу б) п.200.4 ст. 200 ПКУ - або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Разом з цим, в акті також зазначено, що директором підприємства ОСОБА_2 , надано усні пояснення щодо встановлених порушень, документів, що підтверджують фактичну сплату вищевказаних постачальниках у відповідних періодах, як то передбачено діючим законодавством, (банківські виписки, чеки та інш) на загальну суму ПДВ 562, 456 грн. не надано.

Також зазначено, що дані первинних документів, що підтверджують факт оплати ПДВ наведені в додатку № 3 до акту передвіки.

Суддею зазначається, до наданий до суду акт подано зі сторінкам 1, 2, 14, 15 та 16, тобто не в повному обсязі. Крім іншого, не надано додатку на підтвердження обставин, що викладені в Акті про порушення.

Слід зазначити, що до письмових заперечень до протоколу ОСОБА_1 , також надано акт перевірки, з якого вбачається, що останній є протилежним тому, що міститься в матеріалах справи.

Бюджетне відшкодування ПДВ це компенсація державою суми ПДВ, який був сплачений у вартості придбаних товарів, робіт, послуг. На нього мають право всі платники ПДВ, як юрособи, так і фізособи, якщо у декларації сума податкового кредиту перевищила податкове зобов`язання (так званий «мінус»).

Згідно п. 200.7 ст. 200 ПКУ платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію з ПДВ та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Отже, з огляду на зазначене, суддею встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не містить в собі розкритої сутті адміністративного правопорушення, а наданий суду Акт, як доказ виявлення правопорушення за перевіркою, що проводилась з 22.11.2022 року по 05.12.2022 року є не повним, суду не надано додатків, які в ньому зазначені.

Положення ст. 280 КУпАП, передбачають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч.3 ст. 62).

Даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що докази вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, у справі відсутні.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом вище зазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст.ст.252, 280 КУпАП.

Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, суддя приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у даному випадку в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 40-1, 163-1, 221, 245, 251, 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу даного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову

Суддя: