запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/163/23Головуючий у 1-й інстанції Пивоварова Ю.О.
Єдиний унікальний №331/3955/22Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участі ОСОБА_1 і його захисника Гуртовенка П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21 листопада 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 07.10.2022 року о 10 год. 03 хв. в м.Запоріжжі на вул.Українській біля будинку №50 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ-Daewoo Т13110», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, порушивши тим самим п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що він вживає медичні препарати у зв`язку з хворобою. Від проходження медичного огляду у лікарні він не відмовлявся. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення він пройшов медичне обстеження в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, де зафіксовано відсутність будь-якого його наркотичного сп`яніння.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Гуртовенка П.А., які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №389855 від 07.10.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці очей, які не реагують на світло), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, його копію отримав, що засвідчив своїм особистим підписом;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, в якому викладені ознаки наркотичного сп`яніння та зазначено, що огляд у закладі охорони здоров`я не проведений у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Зі змісту долученого до матеріалів справи відеозапису об`єктивно зафіксовано момент руху автомобіля ОСОБА_1 та його зупинка. Далі о 10.03 годин працівники поліції повідомляють про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та пропонують пройти обстеження у лікаря-нарколога. Водій вимагає присутності адвоката, тоді працівники поліції пропонують викликати адвоката одразу в медичний заклад для проходження медичного огляду у присутності захисника, однак водій відмовляється.

О 10 годині 20 хвилин водій перебуває у зачиненому автомобілі та при цьому розмовляє по телефону з невідомою особу. Далі о 10 годині 32 хвилини, правопорушник відчиняє автомобіль та зазначає працівникам поліції той факт, що до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння поїде лише з адвокатом. О 10:42 працівник патрульної поліції зазначає правопорушнику, що о 10:15 ним було складене направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

О 10:44 працівники патрульної поліції вкотре вимагають від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку. Об 11:40 зафіксовано, як співробітники поліції складають протокол про адміністративне правопорушення через відмову водія пройти огляд. О 12:09 на місце події приїздить адвокат.

Суд не приймає до уваги доводи правопорушника ОСОБА_1 , що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки з дослідженого відеозапису вбачається, що працівник поліції неодноразово вимагав від ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, однак останній весь час ухилявся від виконання такої вимоги під різними приводами протягом тривалого часу.

Апелянт зазначав про незаконність судового рішення через те, що він самостійно звернувся того ж дня до лікаря нарколога, за результатами чого встановлено факт відсутності перебування його в стані сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря-нарколога КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР.

Апеляційний суд не погоджується з такими запереченнями, оскільки медичний огляд в закладі охорони здоров`я має проводитись проводитись лише у присутності поліцейського. ОСОБА_1 через свою бездіяльність не був доставлений до медичного закладу у супроводі працівників поліції, тому висновок лікаря-нарколога доказового значення в даному провадженні не має.

Крім того, факт проходження ОСОБА_1 медичного обстеження на предмет його перебування у стані наркотичного сп`яніння не впливає на правильність висновків суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, адже останнього визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП саме за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Що стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що водій ОСОБА_1 , який відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України мав обов`язок на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, ухилився від виконання цього обов`язку, що тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, адже відмова від проходження огляду може бути виражена й у пасивній формі шляхом ухилення від виконання цього обов`язку, що випливає із змісту п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, на який посилається апелянт.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21 листопада 2022 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 331/3955/22