Справа №587/1169/22 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гончаренко Л. М.
Номер провадження 33/816/59/23 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пулинця Б. А. на постанову Сумського районного суду Сумської області від 03 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 07 серпня 2022 року о 01 год. 39 хв. в Сумському районі на а/д Суми-Батурин км б/п № 1 керував транспортним засобом «HONDA» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, в установленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків. Відмова була зафіксована на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пулинець Б.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати дану постанову та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Апелянт вказував на те, що для встановлення складу адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідний беззаперечний факт керування особою транспортним засобом, при цьому, як зазначає адвокат Пулинець Б.А., з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобіль який видно на відео та перебуває на узбіччі, за даними сервісного центру належить ОСОБА_2 , а тому, підстав вважати, що за кермом перебував ОСОБА_1 немає.

Крім того, як зазначає апелянт, обвинувачення у даному випадку ґрунтуються виключно на показах свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які несуть службу у територіальній обороні та підпорядковуються Збройним Силам України, а отже, не можуть бути об`єктивними та неупередженими до осіб, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, коли в країні йде війна.

Апелянт вказував на те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбачене відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Захисник у апеляційній скарзі посилався на правову позицію ЄСПЛ, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації» вказував на те, доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «HONDA CRV» н.з. НОМЕР_1 за обставин, викладених в протоколі, матеріали справи не містять, то й в його діях відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення.

Крім того, апелянт зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм права, а саме, порушена процедура оформлення відмови особи від огляду на стан алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п. 3 розділу X Інструкції, п. 6 Порядку та п. 8, 12 розділу II "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" співробітниками поліції не складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я. Як зазначає, апелянт, акт огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора із зазначенням, що особа відмовилася від проходження не складався, ОСОБА_1 не було запропоновано пройти медичний огляд шляхом вручення письмово направлення, а матеріалах справи акт та направлення відсутні, свідки, які були залучені при складанні протоколу, є неупередженими, адже прирівнюються до поліцейських, а отже, на думку апелянта, не могли бути залучені ні як свідки події, ні при складанні протоколу.

Як зазначав апелянт, оскільки при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не був дотриманий порядок фіксації відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я, тобто порушена сама процедура складання протоколу, внаслідок чого істотно порушені права та законні інтереси особи, а тому, цей доказ вважається не допустимим.

В судове засідання призначене на 03 січня 2023 року на 13 год. 00 хв. до апеляційного суду ні ОСОБА_1 , ні його захисник - адвокат Пулинець Б.А., в черговий раз, не з`явились, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в справі поштові повідомлення.

Він захисника Пулинця Б.А. надійшла повторна заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю в іншій справі в м. Києві.

Однак, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення такої заяви і чергового відкладення судового розгляду виходячи з наступного :

Так, у провадженні апеляційного суду справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 перебуває з жовтня 2022 року.

Тривалий не розгляд вказаної справи пов`язаний з тим, що на задоволення клопотання захисника Пулинця Б.А., судове засідання вже відкладались у зв`язку з надходження клопотання від захисника з тих же самих підстав, неможливості захисника Пулинця Б.А. приймати участь у розгляді справи через зайнятістю в іншій справі в Сумському районному суді Сумської області № 587/14385/22, апеляційним судом попереднє клопотання захисту було задоволено і було вжито достатньо заходів для забезпечення права останнього на справедливий суд.

У частинах 1-3 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").

У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що ОСОБА_1 , знаючи, що в апеляційному суді на розгляді перебуває апеляційна скарга його захисника, в судові засідання не з`являється, а захисник Пулинець Б.А. вкотре звернувся із заявою про відкладення розгляду його апеляційної скарги, у зв`язку з перебуванням в іншому судовому процесі, то апеляційний суд дійшов висновку, що як захисник, так і ОСОБА_1 не бажають приймати участь у апеляційному перегляді даної справи.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також те, що дана справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляду в апеляційному суді вже тривалий час, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення та вважає за можливе здійснити розгляд поданої захисником ОСОБА_1 - адвокатом Пулинцем Б.А. апеляційної скарги на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 03 жовтня 2022 року, у відсутність апелянтів, і у даному випадку їх права на доступ до правосуддя, не є порушеними.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пункт 3 Порядку визначає, що огляд проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Аналогічні положення містить п. 2 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Приписами п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, що тягне за собою відповідну відповідальність, про що, складається протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп`яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться, є визначена уст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п. 3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 ст.251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії №315533 від 07 серпня 2022 року, в якому викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, міститься посилання на долучені до протоколу докази, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , диск з відеозаписом події.

З пояснень свідків (арк. с. 2,3) вбачається, що 07 серпня 2022 року ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , під час несення служби на блок-посту с. Головашівка близько 00 год. 28 хв. зі сторони смт. Степанівка зигзагоподібно рухався автомобіль на невеликій швидкості то рухався то зупинявся, після зупинки ними автомобіля «HONDA» н.з. НОМЕР_1 з водійської сторони автомобіля вийшов невідомий їм чоловік, він був сам, та почав виражатися нецензурною лайкою, перебував у стані алкогольного сп`яніння, після чого, в подальшому було здійснено виклик працівників поліції. Крім того, Із довідки (арк. с.4) вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався.

Також, з протоколу, та відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, складених відносно нього матеріалів. Зазначено, що ОСОБА_1 ознайомився з протоколом, йому повідомили про місце розгляду адміністративної справи за складений відносно нього адмінпротоколом, в якому стоїть його підпис, і в поясненнях у протоколі ОСОБА_1 власноруч зазначено що він випив бутилку (арк.с. 1).

Щодо доводів апелянта про не керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, то апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані.

Із доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що автомобіль «HONDA» н.з. НОМЕР_1 стоїть ближче до тротуару, працівники поліції спілкуються з ОСОБА_1 , будь-які інші особи в автомобілі відсутні, що у свою чергу спростовує наведені доводи скарги, що ОСОБА_1 не керував автомобілем.

Відхиляючи дані доводи, апеляційний суд враховує, що з відеозапису (арк. с.5) вбачається, що працівники поліції спілкувалися із ОСОБА_1 саме як із водієм автомобіля і саме йому, а не будь-якій іншій особі, пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою «Драгера 6810» або проїхати до медичного закладу за адресою: вул. Металургів, 17 в м. Суми, на що ОСОБА_1 відмовлявся, при цьому не заперечував факт вживання ним алкоголю, при цьому, постійно виражався нецензурною лексикою у сторону працівників поліції, та спочатку заперечував факт керування автомобілем, а потім неодноразово стверджував, що це автомобіль його командира, спочатку сам пропонував проїхати до медичного закладу на його ж автомобілі, що зафіксовано на відеозаписі (01:40 хв. на відеозаписі арк.с.5), а потім, сказав що відмовляється від проходження на стан алкогольного сп`яніння на місці, та йому роз`яснено наслідки його відмови.

Також, з протоколу, та відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомлено йому про місце судового розгляду складених відносно нього матеріалів. Зазначено, що ОСОБА_1 ознайомився з протоколом, підписував його (арк.с. 1).

Доводи про відсутність у справі направлення водія на огляд для виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно законодавства України про адміністративні правопорушення відповідне направлення видається працівником поліції уповноваженій особі закладу охорони здоров`я (яке залишається у цій установі), а не особі, яка керувала т/з із ознаками наркотичного сп`яніння, і лише за обставин, коли така особа має бажання проходити відповідний огляд. Коли особа, яка керує т/з не бажає проходити огляд у закладі охорони здоров`я, то направлення й не видається.

Доводи апелянта про порушення поліцейськими пункту 6 розділу II Інструкції № 1452/735 стосовно того, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, як зазначає апелянт, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не могли бути залучені як свідки, оскільки вони несуть службу в територіальній обороні та підпорядковуються Збройним Силам України та не можуть бути об`єктивними та неупередженими до осіб, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, коли в країні йде війна, то колегія суддів вважає ці доводи необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 272 КУпАП свідком у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Указом Президента України № 64/2022 в Україні введений воєнний стан, який діє і на сьогоднішній день.

Розпорядженням голови Сумської обласної військової адміністрації Дмитром Живицьким було прийнято рішення № 76- ОД від 25.02.2022 року про запровадження на Сумщині комендантської години.

Враховуючи введений в Україні введений воєнний стан та введену комендантську годину, яка діє і по сьогоднішній день, в тому числі і на Сумщині, при цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у відповідності до вимог вказаної Інструкції № 1452/735 не є поліцейськими, а несуть службу на блок-посту під час введеної в Україні комендантської години, то у відповідності до вимог ст. 272 КУпАП можуть бути свідками, і крім того, подія відбувалася у нічний час у період з 00:28 год. до 01:50 год., коли діяла комендантська година. І крім того, з відеозапису (арк. с.5) наявного в матеріалах даної справи ОСОБА_1 спочатку сам пропонував проїхати до медичного закладу на його автомобілі, не заперечуючи при цьому факт вживання ним алкоголю, а потім відмовився від проходження на стан алкогольного сп`яніння.

Перевіривши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання захисник, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та не застосував позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному перегляді справи, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 03 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Пулинця Б.А. на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.