Справа № 488/82/23
Провадження № 3/488/176/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2023 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Торжинська Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1

- за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №301979, 02 січня 2023 року о 09-46 годині в м.Миколаєві, Корабельний район, в районі будинку №1 по вулиці Океанівській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210994 , номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або в медичній установі, на що водій відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу додано:копія постанови про накладення адміністративного стягнення, направлення на огляд до медичного закладу, відеозапис з нагрудної камери 470991, довідка про отримання посвідчення водія.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, судом про дату та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. Справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 286 КУпАП справа двічі була призначена до судового розгляду з викликом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Однак судова повістка про необхідність явки до суду 09.02.2023 року о 09-30 год., що була направлена за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення як місце проживання ОСОБА_1 , повернута до суду без вручення з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про необхідність явки в судове засідання, призначене судом на 03.03.2023 року о 10-30 год., ОСОБА_1 відповідно до телефонограми був повідомлений шляхом здійснення телефонного виклику, проте в зазначений час в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Оскільки судом вичерпано всі процесуальні можливості виклику ОСОБА_1 до суду для розгляду даної справи, остання розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП, ст.94 КПК України, оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив рішення (вирок, постанову, ухвалу).

Питання про визнання доказів недопустимими вирішується судом під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.89 КПК України) у кожному конкретному випадку залежно від характеру і наслідків порушень критеріїв допустимості. При цьому оцінка доказів передбачає їх відповідний аналіз у всій сукупності та взаємозв`язку (ст. 94 КПК України).

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в сукупності, суд приходить до висновку, що у справі про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б беззаперечно свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом за вказаних у ньому обставин в стані алкогольного сп`яніння, або вчинення будь якої іншої дії, передбаченої диспозицією вказаної статті.

Як слідує зі змісту оглянутого відеозапису, доданого до протоколу, запис нагрудної камери починається з повідомлення працівника поліції ОСОБА_1 , що в останнього наявні ознаки алкогольного сп`яніння.

Будь-яких доказів які б свідчили, що особа, якій висуваються вимоги пройти огляд, була зупинена саме під час керування транспортним засобом, чи знаходилася у транспортному засобі, двигун якого приведено у робочий стан, суду не надано.

Зібрані працівниками поліції матеріали справи не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час, вказаний у протоколі, тобто 02.01.2023 року о 09:46 год., а тим більше факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. У той же час, ОСОБА_1 беззаперечно визнає той факт, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, проте повністю заперечує факт керування ним автомобілем в цей час та з наданого відео слідує, що під час здійснення відеофіксації транспортний засіб перебуває поза межами проїзної частини дороги.

Окрім того, зі змісту протоколу слідує, що водій зупинений працівниками поліції о 09-46 годині, в той же час запис подій відбувся лише з 10-07 години, що суперечить положенням пунктів 5 розділу ІІ та 1 розділу ІІV «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України №1026 від 18 грудня 2018 року, за якими визначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка є безперервною до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо). При цьому під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняється примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

В той же час, за справами даної категорії підлягають доведенню сукупність певних фактів, зокрема: керування водієм транспортним засобом, виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, що зафіксовані з урахуванням вимог ст.266 КУпАП, вищевказаних Інструкції та Положення.

За такого, вказаний відеозапис, який не фіксує всі події від початку обставин, що стали підставою для складання вищевказаного протоколу, не має запису щодо зупинки водія, чи інших доказів керування особою транспортним засобом, а також враховуючи якість запису, який здійснено у спосіб, що не надає можливості ідентифікувати осіб, зафіксованих на відеозапису, не відповідає вимогам п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВСУ 18.12.2018 р. №1026, та ч.2 ст.266 КУпАП, а отже не може бути прийнятий судом до уваги як допустимий доказ на доведеність вини особи.

За наведеного, вказаний запис не відповідає вимогам ч.2 ст.266 КУпАП, яка передбачає обов`язкову відеофіксацію проведення огляду водія та вимогам щодо безперервності такої фіксації від моменту зупинки водія.

З огляду на наведене, даний запис, не відповідає вимогам допустимості доказу, та не може враховуватись судом при прийнятті рішення.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінивши надані до протоколу документи, суд дійшов висновку, що відеозапис не відповідаює вимогам допустимості доказів, з причин, про які зазначено вище, а сам лише протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вини особи, адже наведені у ньому обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України правопорушник не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вину особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає необхідним провадження у даній справі закрити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266, ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності події та складу вказаного адміністративного порушення.

Постанова може бути оскаржена через Корабельний районний суд до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Торжинська