ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/4997/23 Головуючий в 1 інст.Свідунович Н.М.
Провадження №33/807/874/23 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Балкового Р.Л., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Відповідно до постанови суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 592177, складеним 12 жовтня 2023 року, 12 жовтня 2023 року о 17 годині 08 хвилин по вул.Донецькій, 1 у с.Спасівка водій ОСОБА_1 керував автомобілем GEELY, д/н НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів, мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, від керування відсторонений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що дійсно 12 жовтня 2023 року приблизно о 17 годині 00 хвилин він перебував у своєму автомобілі GEELY, д/н НОМЕР_1 по вулиці Донецькій у селі Спасівка, де до нього підійшли працівники патрульної поліції.

Зауважує на тому, що 12 жовтня 2023 року йому зателефонували знайомі та повідомили страшну новину, що його будинок повністю зруйновано від ракетного обстрілу. Потім приблизно о 16 годині 30 хвилин він вирішив проїхатись на своєму автомобілі у самоті та подумати про те, як далі йому жити. Вже о 17 годині 00 хвилин він мав спілкування із працівниками патрульної поліції.

Звертає увагу на те, що він має 55 років водійського стажу, за увесь цей час в нього не було жодного порушення правил дорожнього руху, жодного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

Вважає, що зазначений протокол, від початку його складення містив опис обставин, яких не було. Зокрема, в ньому зазначено , що він мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів, мови та те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апелянт наголошує на тому, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, він не розумів, що працівники патрульної поліції йому пропонують. Розбиратися у цьому питанні просто не мав сил.

Вказує на те, що порушення координації рухів та мови, як зазначили поліцейські, є наслідком пережитих ним хвилювань, а запах алкоголю, який вони відчули, є їхньою суб`єктивною думкою.

Також зауважує на тому, що свідків на місці події не було.

Посилається на те, що наявне в матеріалах справи направлення на огляд не є належним доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки воно жодним чином не підтверджує вчинення ним правопорушення.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, згідно з матеріалами справи, відомостей щодо отримання ним копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять, 21 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та того ж дня ознайомився, що підтверджується його особистим підписом, та вже 23 листопада 2023 року останнім було подано апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Балкового Р.Л., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №592177 від 12 жовтня 2023 року, з якого убачається, що 12 жовтня 2023 року о 17 годині 08 хвилин по вул.Донецькій, 1 у с.Спасівка водій ОСОБА_1 керував автомобілем GEELY, д/н НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення координації рухів, мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, від керування відсторонений;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 ;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від12 жовтня 2023 року;

- у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від12 жовтня 2023 року;

- довідкою щодо належності транспортного засобу;

- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» ІТС ІПНП відповідно до якої гр. ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП немає. Посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 16 серпня 2023 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті старшого інспектора - чергового Литвиненка В., згідно з яким, останній доповідає, що 12 жовтня 2023 року було отримано заяву та зареєстровано ЄО за №10111 від 12 жовтня 2023 року як: «Порушення правил дорожнього руху». В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 12 жовтня 2023 року о 17 год. 12 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 12 жовтня 2023 року о 17 год.11 хв. за адресою: Вільнянський район, м.Вільнянськ, вул.Жовтнева, Національна гвардія зупинили транспортний засіб GEELY, д/н НОМЕР_1 біля кафе «Аліса» водій якого був п`яний. Заявник ОСОБА_3 .

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Балковий Р.Л. навели доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені ОСОБА_1 та його захисником-адвокатом Балковим Р.Л., при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Обставини на які, посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі, жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 факту вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

З наявного в справі відеозапису убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме виявлені такі ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. У зв`язку із чим, працівники поліції запропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу або у медичному закладі у лікаря-нарколога на що останній відповів відмовою.

Разом з тим, ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з матеріалами справи, під час оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 своєї вини не заперечував та не оспорював фактичні обставини справи.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом події та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В свою чергу, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він має 55 років водійського стажу, за увесь цей час в нього не було жодного порушення правил дорожнього руху, жодного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Не погоджується суд апеляційної інстанції з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що наявне в матеріалах справи направлення на огляд не є належним доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на таке.

Так, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія ОСОБА_1 від 12 жовтня 2023 року (арк.7).

В вищевказаному направленні зазначено, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 , що відповідає фактичним обставинам справи.

Відомості з вищевказаного направлення повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та істотних суперечностей з цими матеріалами не мають.

Жодних сумнівів не виникає в тому, що це направлення стосується саме цієї справи. Окрім того, вказане направлення оформлене на бланку встановленого зразка.

Будь-яких клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги стороною захисту не заявлено.

В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Посилання апелянта про те, що порушення координації рухів та мови, які зазначили поліцейські, є наслідком пережитих ним хвилювань, а запах алкоголю, який вони відчули, є їхньою суб`єктивною думкою, не спростовують висновків суду та належності і допустимості наявних доказів.

Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що при оформленні адміністративного матеріалу свідків на місці події не було, не є слушними, оскільки в цьому випадку велась відео фіксація, що не суперечить положенням ч.2 ст.266 КУпАП.

Окрім того, при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 працівниками поліції були відібрані письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які долучені до матеріалів справи (арк.справи 9-10).

З матеріалів справи убачається, саме свідками був викликаний наряд поліції через дивні маневри автомобілю під керуванням ОСОБА_1 . Свідки своїм автомобілем заблокували подальший рух автомобілю під керуванням ОСОБА_1 , а коли той вийшов з автомобілю, зі слів свідків, в нього були явні ознаки алкогольного сп`яніння, в т.ч. і запах алкоголю з рота.

Ставити під сумнів достовірність письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 жодних підстав немає, оскільки вони узгоджуються між собою та з іншими доказами.

Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не убачається.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Більш того, згідно з відеозаписом, претензій до працівників поліції ОСОБА_1 не мав.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 314/4997/23