Справа № 304/2100/22 Провадження № 3/304/59/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого,

за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

16 листопада 2022 року о 03.15 год ОСОБА_1 по вул. Ужгородській у м. Перечин Ужгородського району Закарпатської області керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, причин неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому справа про адміністративне правопорушення розглядається у його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України» (Smirnova v. Ukraine, заява №36655/02), відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до такого.

Так, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 044419 від 16 листопада 2022 року, рапортом інспектора СРПП відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Р.Ярчича від 16 листопада 2022 року, а також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Стягнення обиратиметься в межах санкції зазначеної норми закону.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім цього, згідно з ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

З урахуванням вищезазначеного, відповідно до вимог адміністративного закону і передбаченої цим законом санкції, суддя вважає, що винного ОСОБА_1 необхідно для його виправлення і запобігання вчинення ним нових правопорушень піддати адміністративному стягненню у виді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп судового збору.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя:Чепурнов В. О.