П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.02.2023 року Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, учня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 178 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2023 року близько 17:00 год. ОСОБА_1 знаходячись за адресою м. Львів, вул. В. Великого, 18 у парку Горіховий гай, розпивав алкогольні напої у громадському місці та не досягнувши 18-ти річного віку.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ч.1 ст. 178 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні заперечив. Пояснив, що він дійсно 31.01.2023 року після закінчення уроків в навчальному закладі за адресою м. Львів, вул. Любінська, 99Б, попрямував додому, пообідав та пішов святкувати день народження друга. Святкування відбувалося в парку Горіховий гай за адресою м. Львів, вул. В. Великого, 18. Зустрівшись з друзями у зазначеному місці вони почали святкувати, згодом ОСОБА_1 стало погано. Факт вживання алкоголю ОСОБА_1 заперечив.

Згідно з пояснень матері ОСОБА_2 наданих в судому засіданні, 31.01.2023 року до неї зателефонували з невідомого номера та сказали, що син перебуває в стані алкогольного сп`яніння. В той же час подзвонили працівники поліції та повідомили, що син перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Приїхавши на місце вказане працівниками поліції остання зауважила, що сину дійсно стало погано, проте син був при свідомості, факту вживання алкоголю вона не бачила, а тому не може ствердити, що погіршення самопочуття відбулось через вживання алкогольних напоїв.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частино 1 статті 178 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Отже, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.178 КУпАП, полягає виключно в активних діях з вживання спиртних напоїв.

Суд критично ставиться до категоричного висновку інспектора СЮП ЛРУП №2 ГУНП У Львівській області, щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, про яке він констатує в протоколі про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.178 КУпАП, передбачає два види дій. Першим видом дій є розпивання спиртних напоїв у громадських місцях (факт вживання спиртного напою). Іншим видом дій є поява в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою слід розуміти поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми; непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу; через стан сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування; п`яний повністю безпорадний і т.і..

Як вбачається з матеріалів справи, висновок інспектора СЮП ЛРУП №2 ГУНП У Львівській області, щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, ґрунтується лише на письмових поясненнях ОСОБА_1 та його матері. Будь-які інші докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, зокрема, що такий саме у зазначений час та в обумовленому громадському місці дійсно вживав саме спиртні напої відсутні. Відсутні в матеріалах справи і докази на підтвердження тих обставин, що в зазначений день і час ОСОБА_1 перебував у громадському місці у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль (що такий непристойно висловлювався, нав`язливо ставився до громадян, мав непристойний зовнішній вигляд, втратив орієнтування чи був безпорадний, тощо).

Інспектором СЮП ЛРУП №2 ГУНП У Львівській області не зазначено жодних очевидців обставин вживання ОСОБА_1 спиртних напоїв у вказаному громадському місці та не долучено жодних відеозаписів, які могли б засвідчити факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв.

Вважаю, що зазначені обставини є перепоною для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення такої у відповідності із законом, а перевірка посадовою особою даної події проведена поверхнево.

В протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Рапорт інспектора СЮП ЛРУП №2 ГУНП У Львівській області наявний в матеріалах справи суд не бере до уваги, оскільки працівник ювенальної поліції є зацікавленою особою, а тому її рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а (провадження № К/9901/33786/18), де Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в п. 53 вказаної постанови зазначив, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Інших доказів вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 178 КУпАП не надано.

Вважаю, що за встановлених судом обставин, уповноваженою на складання протоколу особою не доведено достатніх підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що в даній справі було допущено ряд процедурних порушень, які відповідно до вимог законодавства є підставою для визнання огляду особи на стан наркотичного сп`яніння недійсним, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 9, 251, 252, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадженням закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівської апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Мартьянова С.М.