Провадження № 33/4808/122/23
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2022 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , водія автобуса,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п' ядесят) гривень., а також стягнуто судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2022 року встановлено, що 20.11.2022 року о 11 год. 45 хв. по вул. Пасічна, 1 в м .Івано-Франківську водій ОСОБА_1 керувала маршрутним транспортним засобом АКТМ (автобус) номерний знак НОМЕР_1 , маршрут 3, перед початком руху не впевнилась у безпечності та не дотрималась дистанції, здійснила зіткнення з іншим транспортним засобом Т-3 Транзіт номерний знак НОМЕР_2 . В результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 10.1, 12.1 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка зареєстрована Івано-Франківським міським судом 23.01.2023 року, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі щодо неї за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки оскаржувану постанову копію постанови суду від 13.12.2022 року отримала в канцелярії в Івано-Франківського міського суду 20.01.2023 року. Вказує на те, що її судом не повідомлялося про час та місце судового розгляду для того, щоб вона могла надати свої пояснення, скористатися правовою допомогою та заперечити свою вину.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови, а не з дня отримання копії судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує причини, якими обґрунтовується поважність пропуску строку на апеляційне оскарження та приймає до уваги процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення.

За змістом мотивувальної частини постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.12.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце її розгляду, про причини неявки суду не повідомила.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині постанови суду вказав на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що ОСОБА_1 вживала будь-яких заходів, які б вказували на те, що він бажає заявити клопотання, подати докази, надати пояснення для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, керуючись ст.268 КУпАП суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №137693 від 20.11.2022 року стосовно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП було складено за участю правопорушника.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 була ознайомлений зі змістом протоколу та висунутим обвинуваченням, про що свідчать її власноручні підписи в протоколі, (а.с.1).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 під її власноручний підпис було роз`яснено її права відповідно до вимог ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України та повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області, що підтверджується її власноручним підписом.

Окрім того, до протоколу про адміністративне правопорушення АДД № 137693 від 20 листопада 2022 року додано пояснення ОСОБА_1 написані власноручно на окремому аркуші, що затверджуються її підписом.

Матеріали справи про обвинувачення ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП надійшли на розгляд до Івано-Франківського міського суду 29.11.2021 року.

В судове засідання ОСОБА_1 13.12. 2022 року не з`явилась, про причини своїх неявок в судові засідання не повідомляла та нею не подавались клопотання про відкладення розгляду справи.

Копію постанови суду від 13.12.2022 року надіслано судом 14.12.2022 року, про що свідчить супровідний лист суду (а.с.10).

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість організувати ефективний захист своїх інтересів в суді та своєчасно дізнатись про ухвалене судом рішення, не приймала заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому провадження та виявила інтерес до цього провадження тільки на стадії виконання судового рішення.

Разом з тим ОСОБА_1 не вказує у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду обставини, які перешкоджали їй своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та своєчасно оскаржити судове рішення у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що строк оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга на постанову суду була зареєстрована Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 23 січня 2023 року, що свідчить про те, що апеляційна скарга подана зі значним пропуском строку, встановленого законом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що неналежне виконання судом першої інстанції своїх обов`язків щодо повідомлення про прийняте судове рішення не може бути достатньою правовою підставою для поновлення строку на оскарження постанови суду, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності також повинна в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого судового провадження.

Апеляційний суд неодноразово зазначав, що поновлення процесуального строку без наявних на то правових підстав порушує принцип юридичної визначеності.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не зазначено поважних причин пропуску цього строку і належним чином не підтверджено ті обставини, які на думку апелянта, не дозволили своєчасно, в межах строку, встановленого законом звернутися зі скаргою на постанову судді, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи що на даний час рішення суду набуло законної сили, приймаючи до уваги характер процесуальної поведінки апелянта після складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, протягом розгляду справи у суді першої інстанції та після постановлення судового рішення, враховуючи причини, якими обґрунтовується поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду та виходячи з конкретних обставин встановлених судом, апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє ОСОБА_1 права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду та вмотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначити які заходи вона приймала щоб довідатися про стан судового провадження та ухвалене судом рішення, конкретизувати і довести реальне існування об`єктивних причин, які не дозволили їй своєчасно оскаржити постанову суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2022 року.

Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв