Справа № 159/1326/23
Провадження № 3/159/655/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В, розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділу організації несення служби в м.Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 10.03.2023 о 13.20 годині в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до матері ОСОБА_2 , а саме, погрожував фізичною розправою та нанесенням тілесних ушкоджень, виражався нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Належним чином повідомлений ОСОБА_1 на виклик до суду не з`явився.

Як вбачається з відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення від 10.03.2023, такий протокол складено у присутності ОСОБА_1 , останньому повідомлено про дату, час та місце розгляду справи в Ковельському міськрайонному суді Волинської області.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьова проти України" констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналізуючи викладене та керуючись положеннями ст.268 КУпАП суддя вважає можливим розглянути справу у відсутності особи.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила обставини викладені у протоколі та пояснила, що така поведінка сина вже протягом року носить постійних характер, син зловживає спиртними напоями, агресивно себе поводить, безпричинно погрожує фізичною розправою (погрожує побити, придушити, шарпається), кричить, виражається нецензурними словами, ображає. Така поведінка сина змушує її закриватися у кімнаті, ховати ножі на кухні, проте це не зупиняє сина, він стукає у двері, намагається їх відкрити. На її прохання змінити свою поведінку, син не реагує, стає ще більше агресивним. 10.03.2023 була змушена викликати працівників поліції, оскільки побоювалась за своє життя. Окрім цього пояснила, що працівниками поліції 10.03.2023 щодо ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис, яким заборонено перебувати вдома упродовж трьох діб, однак син припис не виконував, приходив додому п`яний, стукав у двері і погрожував їх вибити, а тому вона змушена була відкривати квартиру і ховатись в кімнаті чи під ліжко. Вона боїться сина, боїться за своє життя і просить захисту.

Заслухавши потерпілу, вивчивши матеріали справи, переглянувши долучений до справи відеозапис з бодікамери поліцейського, суддя дійшов такого висновку.

Диспозиція частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VІІІ домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями вищевказаного Закону визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.251 КУпАП).

Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі поданих доказів.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме:

- електронним рапортом поліцейського від 10.03.2023 про те, що зі служби 102 надійшло повідомлення про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню матері ОСОБА_2 ;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №848131 від 10.03.2023 в якому вказано дату, час, місце вчинення правопорушення та зазначені відеозасоби фіксації правопорушення;

- заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 з яких вбачається, що 10.03.2023 приблизно о 09.00 годині ОСОБА_1 повернувся додому в стані сильного алкогольного сп`яніння, безпричинно почав погрожувати, голосно кричав, виражався нецензурною лайкою та ображав, словесно погрожував задушити;

- терміновим заборонним приписом стосовно ОСОБА_1 від 10.03.2023, відповідно до якого останньому упродовж трьох діб з 10.03.2023 по 13.03.2023 заборонено знаходитись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства (погрожував фізичною розправою та нанесенням тілесних ушкоджень, виражався нецензурною лайкою). Як пояснила в судовому засіданні ОСОБА_1 син ОСОБА_3 не виконав умови припису, у вказані дні ввечері повертався додому п`яний, безпричинно чіплявся, ображав та погрожував;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського на якому зафіксовані пояснення потерпілої ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який викликав поліцейських. Опитано ОСОБА_1 , роз`яснено йому права, та у його присутності складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено терміновий заборонний припис.

Перелічені докази не викликають жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Таким чином у суду немає обгрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Визначаючи вид стягнення для ОСОБА_1 , враховую конкретні обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника, його вік та майновий стан відсутність роботи та постійного заробітку, аморальний спосіб життя та зловживання спиртними наяпоями, агресивну поведінку по відношенню до потерпілої, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин, вважаю, що єдиним дієвим стягненням за даних обставин є адміністративний арешт. Таке стягнення є необхідним для попередження вчинення особою протиправних дій у майбутньому.

Згідно зі ст.39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" чи Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Статтею 28 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм. Виконання програм для кривдників стосовно дітей-кривдників здійснюється з урахуванням вікових та психологічних особливостей дітей. З метою запобігання повторному вчиненню домашнього насильства та забезпечення виконання програми для кривдника дитину-кривдника може бути тимчасово влаштовано до родичів, у сім`ю патронатного вихователя або до установи для дітей незалежно від форми власності та підпорядкування, в яких створені належні умови для проживання, виховання, навчання та реабілітації дитини відповідно до її потреб. Виконання програм для кривдників забезпечують фахівці, які пройшли відповідне навчання. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі. У разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за непроходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму. У разі притягнення кривдника, зокрема дитини-кривдника, до кримінальної відповідальності судом на нього може бути покладено обов`язок пройти пробаційну програму відповідно до пункту 4 частини другої статті 76 Кримінального кодексу України.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 гривень, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 в доход держави.

Керуючись статтями 33, 40-1, 221, 283, 284 п.1 КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», Законом України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 -2 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб.

Строк арешту рахувати з моменту приведення постанови до виконання.

Зобов`язати уповноважений підрозділ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області вжити заходи з профілактичного обліку кривдника.

Після відбування адміністративного стягнення скерувати ОСОБА_1 до уповноважених осіб виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області (Управління соціального захисту населення) на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство в порядку визначеному ст.28 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк 3 (три) місяці.

Копію постанови для виконання скерувати до Ковельського РУП ГУНП у Волинській області та до виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області (Управління соціального захисту населення).

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок (реквізити сплати судового збору - отримувач коштів : ГУКу м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету : 22030106)

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СуддяТ. В. Денисюк