Справа №521/3911/23
Номер провадження 3/521/4502/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Федоренко Т.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №1 ХРУП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25.01.2023 року серії ВАВ №535816 19.01.2023 року близько 13:20 годин гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: м.Херсон, вул. І.Кулика, 133 в приміщенні магазину «Аврора» здійснила крадіжку світодіодного ліхтарику вартістю 119 грн, чим вчинила дрібну крадіжку та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.51 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, викликалась до суду, зокрема шляхом направлення смс-повістки на контактний номер телефону, вказаний в протоколі.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення містить підпис ОСОБА_1 , зокрема, в графі з інформацією, що розгляд справи відбудеться у Малиновському районному суді м. Одеси.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 51 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно вимог ч.2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 51 цього кодексу розглядаються у п`ятиденний строк.

Беручи до уваги рішення Європейського Суду з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття1КУпАП).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

За вказаних обставин, враховуючи строки розгляду справи та обізнаність ОСОБА_1 про розгляд його справи судом, суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження у зазначених справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Судом досліджено надані докази, серед яких протокол про адміністративне правопорушення, рапорти виклику служби 102, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, заява ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких остання вину не визнає та вказує, що крадіжку вона не вчиняла. Будь-яких інших доказів суду не надано.

Згідно пояснень ОСОБА_2 , яка є адміністратором магазину, остання зазначає, що жінка, яка зайшла до магазниу 25.01.23 року, та ж сама жінка, яка 13.01.2023 року викрала ліхтарик у магазині, факт крадіжки встановлено за моніторингом камер відеоспостереження.

За поясненнями ОСОБА_1 , остання зазначає, що 13.01.2023 року у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », вона роздивлялась ліхтарик білого кольору за 119 грн., подивившись вказаний ліхтарик поклала його на поличку. 25.01.2023 року ОСОБА_1 знову прийшла до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для покупки замка у двері, не знайшовши його пішла до виходу, де була зупинена працівниками магазину, з приводу крадіжки ліхтарика, після чого викликали працівників поліції.

При цьому суду не надано доказів, що жінка з камери спостереження за 13.01.2023 року та ОСОБА_1 , яка прийшла до магазину 25.01.23 року є однією особою. Також матеріали справи не містять доказів самої крадіжки, суду надано лише рахунок із зазначенням товару, будь-яких інших доказів, які вказують на нестачу товару, як його переоблік, тощо, суду не надано. Суд не може приймати рішення лише на припущеннях.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності її вини, оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до вимог КУпАП суд не наділений повноваженнями самостійно визначати кваліфікацію адміністративного правопорушення та збирати докази.

У відповідності до практики ЄСПЛ, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже належних та допустимих доказів, які беззаперечно вказують на вчинення ОСОБА_1 правопорушення суду не надано. Вимогами КУпАП суд не наділений повноваженнями збирання доказів.

Також при складанні протоколу не вказано потерпілого, що також не відповідає обставинам, викладеним у протоколі, якщо дійсно було вчинено дрібну крадіжку, то не зазначено кому саме завдано матеріальну шкоду, а отже не встановлено належним чином особу потерпілого. Якщо потерпілий дійсно відсутній , то наявний сумнів щодо завдання матеріальної шкоди та вчинненя крадіжки. Як вже зазначено, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь відповідно до вимог Конституції України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні дані, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51. А тому суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 51, 283, 274, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.51 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.І. Федоренко