Справа № 496/5604/22
Провадження № 3/496/140/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Пасечник М.Л.

за участю секретаря - Касьяненко А.О.

захисника - адвоката Унгуряну С.І.

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючий,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

11.11.2022 року о 13:40 год. в Одеській області Одеський район с. Латівка по вул. Живахова гора, 1 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21112, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків та під відеофіксацію на телефон «Самсунг». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Унгуряну С.І. заперечував, щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення. Так захисником було надано до суду письмові пояснення, відповідно до яких, останній просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В своїх поясненнях захисник зазначив наступне, а саме що відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Тому вважає, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченням з того моменту, як він почав рухатись. Таким чином, обов`язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення, в даному випадку є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Як зазначає захисник, на момент складання протоколу поліцейськими, ОСОБА_1 не керував ним. Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , лише під час виникнення конфлікту між ним та свідками по справі, здійснено виклик екіпажу поліції за телефоном 102, який прибув на місце конфлікту та лише після цього було складено протокол адміністративного правопорушення. Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосуються частини обставин події, а саме відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, на думку захисника, в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які би вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки письмові пояснення свідків підтверджують лише факт його відмови проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. З огляду наведеного, захисник вважає, що у поліцейських не було підстав для того зобов`язувати його проходити огляд на стан сп`яніння та складати протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особи, яка керувала транспортним засобом, не тягне за собою відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, патрульними у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що відеофіксація здійснювалась на власний мобільний телефон. Відсутність відеозапису, за допомогою пристроїв якими поліції надано право проводити відеофіксацію, ставить під сумнів законність проведення поліцейськими вказаних дій та позбавляє можливості об`єктивно перевірити обставини пов`язані із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення.

Отже, на думку захисника, працівники поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, порушили вимоги ст. 266 КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», Інструкції №1026. Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, долучений до протоколу відеозапис з мобільного телефону не є належним доказом, а також відсутність доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, слід дійти висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена.

В судовому засіданні захисник зазначив, що пояснення свідків, було відібрано вже на момент, коли протокол було складено, а тому вважає, що існують усі підстави для закриття провадження.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , вбачаються порушення п.2.5 Правил Дорожнього руху України, за ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №075631 від 11.11.2022 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , довідкою від 11.11.2022 року, виданої інспектором САП Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції А. Тіукова, встановлено, що згідно обліків НПУ з адміністративної практики ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на протязі календарного року з ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності не притягувався. Згідно бази даних ІПНП «Цунамі» «Посвідчення водія», на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видавалось посвідчення водія серії НОМЕР_2 , диском з відеозаписом.

Щодо письмового заперечення адвоката Унгуряну С.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , як підстави для закриття провадження у справі, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. ч. 2-6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Диспозицією ст. 130 КпАП України передбачено, що відповідальність за вказаною статтею настає за 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Системний аналіз ч.1 ст. 130 КУпАП визначає три склади об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення, які полягають у :

- керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

- відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка саме і інкримінується ОСОБА_1 ..

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно наданих письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 встановлено, що при виїзді з авторинку «Яма» їм здійснив поміху авто ВАЗ, днз НОМЕР_1 , при конфлікті з водієм ОСОБА_1 від нього було чутно різкий запах алкоголю. Після чого, Свідком ОСОБА_3 було викликано співробітників поліції. В їх присутності співробітники поліції запропонували ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу або пройти тест на алкоголь за допомогою приладу Drager, на що ОСОБА_1 відмовився. Після чого на ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до відеозапису наданого до матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 визнав той факт, що випив вина, та шукав машину, щоб поїхати з авторинку.

В своїх пояснення захисник Унгуряну С.І. посилається на той факт, що відеозапис було зроблено на власний мобільний телефон, що суперечить вимогам ст.ст. 31,40 Закону України «Про Національну поліцію» та п.п. 4.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026.

Вказані доводи захисника суд визнає необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями чинної «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року №1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Положеннями вказаної «Інструкції» прямо не передбачено можливості використання поліцейським власного мобільного телефону як портативного відеореєстратора з метою фіксації події правопорушення.

Однак, відповідно до вимог п. 9 ч.1 ст. 31, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

В справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Судом був досліджений наявний в матеріалах справи відеозапис, який із достатньою повнотою підтвердив стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , його поведінку, та те, що співробітники поліції під час складання протоколу про адміністративне діяли згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності до процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння та оформлення результатів такого огляду.

Відеозаписом встановлено, що ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкоголю, та факт того, що він збирався в стані алкогольного сп`яніння сідати за руль.

Відеозапис є об`єктивним доказом по справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь якої особи та на якому зафіксовано достовірну, повну та переконливу фіксацію відповідних подій.

У виконання вимог ст. 266 КУпАП та ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський використав технічні засоби з метою відеофіксації подій та долучив відеозапис як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №075631 від 11.11.2022 року, про що зроблений відповідний запис в протоколі, та який в подальшому, був підписаний безпосередньо ОСОБА_1 ..

Таким чином, наданий працівниками поліції відеозапис суд визнає належним та допустим доказом по справі, та бере його до увагу. Оскільки, надаючи такі докази, уповноважена особа виконувала свій обов`язок, передбачений ст. 251 КУпАП щодо збирання доказів, а тому посилання захисника Унгуряну С.І. на те, що поліцейські не наділені правом здійснювати відеофіксацію за допомогою власних мобільних пристроїв є не обґрунтованими та не приймаються до уваги судом.

Що стосується доводів захисника Унгуряну С.І., стосовно того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду та алкотестеру Драгер, а тому в матеріалах справи відсутній акт направлення останнього до медичного закладу, то вказані доводи на увагу суду не заслуговує, оскільки форма направлення на огляд водія в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, заповнюється лише у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я. Однак, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з пояснень свідків, ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився, в тому числі і в медичному закладі. А тому, підстав для складання направлення до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння у поліцейських не було.

Отже, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог закону, порушень, на які вказує сторона захисту, працівники поліції не допустили.

Також суд зазначає, що відповідно до відеозапису, який було досліджено в судовому засіданні, судом встановлено, що ОСОБА_1 признав той факт, що він вживав спирті напої, крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що останній на авторинку шукав свій автомобіль, з чого вбачається, що ОСОБА_1 мав намір надалі керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що має високий ризик суспільної небезпеки.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує конкретні обставини правопорушення, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, обставину, яка відповідно до ст. 34 КУпАП, пом`якшує відповідальність судом не встановлено, обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст. 35 КУпАП, встановлено, як небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння. З метою виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових правопорушень, суд вважає, що достатнім видом адміністративного стягнення для нього є штраф з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, ч.1 ст. 130, 221, 283, 284, 287, 288, 289, 291 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 24.03.2023 року.

Суддя М.Л. Пасечник

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2023 року