Справа №: 385/174/23 Провадження № 3/385/95/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2023 року м. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 323414 від 27.01.2023 ОСОБА_1 21.01.2023 о 09 год 00 хв в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство щодо колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме - ображав словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, але реальних дій не вчиняв, що могло завдати психологічної шкоди ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 20.01.2023 перебував в гостях у ОСОБА_2 , з якою раніше проживали та мають спільну дитину. Вживав алкоголь. Ввечері пішов додому, при цьому забував в неї в будинку свій мобільний телефон та шапку. Зранку 21.01.2023 повернувся за речами. ОСОБА_2 , відчинила двері та, коли він попросив віддати його речі почала до нього кричати. У відповідь він висловився на її адресу нецензурно та пішов геть, щоб не продовжувати конфлікт. Через тиждень до нього приїхали працівники поліції, які склали даний протокол.

Потерпіла ОСОБА_2 про дату час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, однак в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Суд звертає увагу, що дії визначені у пункті 14 частини першої статті 1 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (психологічне насильство) становлять склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, лише за умови, що внаслідок їх вчинення така шкода настала (що може підтверджуватись відповідними медичними документами, висновком експерта). В іншому ж випадку (за відсутності таких даних) доказуванню підлягає реальність сприйняття відповідних дій кривдника постраждалою особою як таких, що посягають на їх безпеку чи безпеку третіх осіб, створюють емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. Ці дані можливо встановити і на підставі пояснень постраждалої особи та кривдника, але вони обов`язково мають бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (які саме дії, бездіяльність, висловлювання кривдника призвели до яких конкретно наслідків для постраждалої особи) і, відповідно, відображені у постанові судді.

Тобто, у справах про психологічне домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До протоколу про адміністративне правопорушення, в якості доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП долучено:

- рапорт чергового ВП №1 (м. Гайворон) Марушака В. М. від 21.01.2023, згідно якого 21.01.2023 о 10 год 03 хв зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 21.01.2023 ОСОБА_2 повідомила про те, що 21.01.2023 її колишній співмешканець проник до будинку через вікно, почав нецензурно лаятись та погрожувати їй;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.01.2023 від ОСОБА_2 , згідно якого 21.01.2023 близько 09.00 год в с Бандурове ОСОБА_1 , її колишній співмешканець прийшов до місця їх спільного проживання - АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті ревнощів, вчинив скандал, під час якого ображав останню нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою;

- письмове пояснення ОСОБА_2 від 21.03.2023, в якому вона вказала, що 21.01.2023 перебувала вдома, коли, близько 09.00 год прийшов співмешканець ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та між ними виник конфлікт в ході якого він ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, але реальних дій не вчиняв.

Аналізуючи долучені до протоколу докази, рапорт чергового, протокол заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію і письмове пояснення в яких зафіксовані пояснення потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що в кожному з таких, що датовані 21.01.2023 вбачається різні варіанти події, що відбувалась - проник до будинку через вікно, нецензурно лаявся і погрожував; на ґрунті ревнощів вчинив скандал та погрожував і лаявся, в ході конфлікту ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

З пояснень ОСОБА_1 наданих в судовому засіданні, він у відповідь на крик ОСОБА_2 висловився нецензурно на її адресу та одразу пішов геть, щоб не продовжувався конфлікт.

Дослідивши дані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що справді між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , які є колишніми співмешканцями, 21.01.2023 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою, який призвів до виклику поліції та складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-2 КУпАП.

Слід зазначити, що сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, сварки, в тому числі з використанням нецензурної лайки, не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Відповідно до методичних роз`яснень щодо природи домашнього насильства визначено, що метою такого завжди є встановлення контролю над жертвою, коли кривдник намагається бути єдиним «розпорядником» її життя. Підкоряючись, жертва стає безпорадною, не може правильно оцінювати ситуацію, більше навіть не намагається себе захистити.

КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства. Будь-яка суперечка чи конфлікт, які виникають між членами сім`ї, не можуть однозначно трактуватись, як домашнє насильство, що має місце у даному випадку. Оцінка таких дій ОСОБА_1 як нецензурна лайка, погрози, саме як домашнього насильства, без з`ясування природи та причин конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_2 є передчасною.

Крім того, дані протоколу не містять відомостей щодо завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого, останні містять лише припущення відповідальної особи щодо настання таких. Не здобуто доказів цього і в ході судового розгляду.

Під час судового розгляду не підтверджено факту того, що у цілому конфліктна ситуації викликала у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення, враховуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення, не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП поза розумним сумнівом, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 173-2, 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Суддя : М. В. Венгрин

Дата документа 03.02.2023