справа № 399/714/22
провадження № 3/399/45/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року смт Онуфріївка

Суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шульженко Вікторія Володимирівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, адреса місця проживання АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, -

встановив:

09.12.2022 року до суду надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 126 КУпАП.

Зі змісту протоколу серії ОБ № 107990 від 30.11.2022 року складеного поліцейським СРПП СПД № 1 (смт Онуфріївка) ВП №1 (м. Світловодськ) ст. с-нт пол. Лабунцем В.В. вбачається, що 30.11.2022 року о 09:56 год. в смт Павлиш по вул. Перемоги водій ЗАЗ 110207, ДНЗ НОМЕР_1 , керував ТЗ не маючи права керування таким ТЗ, тобто посвідчення водія категорії "В" не отримував, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 126 КУпАП.

Постановою суду від 13.12.2022 року матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП повернуто до ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, оскільки, як вбачається зі змісту постанови, розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, відповідно до ст. 222 КУпАП віднесено до підвідомчості органів Національної поліції, а тому суд не вправі розглядати дану справу.

22.12.2022 року повторно до суду надійшла дана справа.

Поліцейським Лабунцем В.В. до матеріалів справи додано повідомлення про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ним було допущено помилку, а саме не вірно вказано частину ст. 126 КУпАП, тому просить суд вважати вірним, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Постановою суду від 02.01.2023 року матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП повернуто до ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області для належного оформлення, оскільки доказів повторності працівниками поліції до протоколу не додано та фабула адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі відносно ОСОБА_1 , також не містить ознак повторності вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП.

16.01.2023 року до суду повторно надійшла дана справа.

Поліцейським Лабунцем В. до матеріалів справи додано довідку в якій зазначено, що за даними комп`ютерного обліку адміністративної практики Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області гр. ОСОБА_1 , 19.09.2022 року керував автомобілем ЗАЗ 1102, днз НОМЕР_2 , про що було складено відповідну постанову за ч.2 ст. 126 КУпАП та додано копію зазначеної постанови.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Аналогічні положення містяться у розділі ІІ оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Відповідно до пунктів 4, 5 зазначеної Інструкції №1395 поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Враховуючи вищенаведені правові норми судом зазначається, що суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення на підставі встановлених поліцейським усіх фактичних обставин справи, у тому числі, і щодо повторності правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України.

Відповідно до норм КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Для адміністративно-юрисдикційної діяльності поліції важливе значення має належна кваліфікація протиправних діянь. Кваліфікація за своєю суттю є не лише процесом пізнання, під час якого використовуються логічні форми мислення. Кваліфікація як висновок має форму умовиводу, за допомогою якого формується законодавча модель протиправних дій суб`єкта.

Кваліфікація адміністративних проступків - це встановлення ознак вчиненого діяння і співставлення їх з ознаками того чи іншого складу правопорушення з метою визначення відповідності, співпадання цих ознак і формулювання висновку.

Кваліфікація адміністративних проступків є досить складним процесом, який має свої етапи та передумови. Останніми, зокрема, визнаються:

- всебічне, повне і об`єктивне встановлення всіх фактичних обставин справи: з`ясовується, чи мала місце протиправна дія, у вчиненні якої звинувачується винна особа; встановлюється наявність у діях порушника складу проступку і відповідність його адміністративно-правовій нормі, яка передбачає відповідальність за вчинені протиправні дії; з`ясовуються мотиви вчинення протиправних дій та винність особи, а також обставини, які впливають на характер і ступінь адміністративної відповідальності; вивчаються дані, що характеризують особистість порушника, характер і розмір заподіяної шкоди;

точне і достовірне визначення юридичного значення всіх фактичних обставин вчинених протиправних дій і особистості порушника;

правильний вибір адміністративно-правової норми та з`ясування її змісту і значення.

Слід також зазначити, що до зазначених передумов слід віднести попереднє з`ясування всіх законодавчих ознак того чи іншого адміністративного проступку, тобто кожен працівник поліції, який причетний до адміністративно-юрисдикційної практики, має чітко уявляти, які діяння визнаються правопорушеннями, які властивості вони мають, чим відрізняються від інших подібних діянь тощо. Отже, основною передумовою належної кваліфікації адміністративного проступку є точне визначення всіх ознак діяння, які характеризують його як проступок.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Отже, з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 107990 від 30.11.2022 року вбачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності інкримінується правопорушення передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, а саме керування ТЗ не маючи права керувати таким ТЗ, тобто посвідчення водія категорії "В" не отримував, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР.

Суть адміністративного правопорушення яке інкримінується ОСОБА_1 йому відома та останній ознайомлений зі змістом протоколу 30.11.2022 року.

При цьому, як зазначено вище, до матеріалів справи додано довідку від 11.01.2023 року в якій поліцейським зазначено, що що ОСОБА_1 , 19.09.2022 року керував автомобілем ЗАЗ 1102, днз НОМЕР_2 , про що було складено відповідну постанову за ч.2 ст. 126 КУпАП та додано копію постанови від 19.09.2022 року, та повідомлення поліцейського від 22.12.2022 в якій останній просить вважати вірним, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП, оскільки ним не вірно вказано частину ст.126 КУпАП.

Одночасно, суть правопорушення, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення відповідає диспозиції саме ч.2 ст. 126 КУпАП, а не ч.5 ст.126 КУпАП.

А відтак, суд не бере до уваги подані поліцейським довідку та повідомлення, оскільки нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості зміни правової кваліфікації правопорушення судом.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» вказано, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 256 КУпАП, протокол є єдиним документом, у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідними посадовими особами. Під час розгляду справи судом у межах порушеного провадження надається правова оцінка діянню на предмет його протиправності. Водночас норми КУпАП не передбачають самостійної перекваліфікації судом дій за вчинене адміністративне правопорушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст.213, 221,280 КУпАП є розгляд справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадоваособа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема: чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Відповідно до ст. 221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені частинами третьою і п`ятою статті 126.

За положеннями зазначеної статті судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто останній є повнолітньою особою.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема: частини перша, друга і четверта статті 126.

Як зазначено вище, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 107990 від 30.11.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вбачається, що він складений за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, відповідно до ст.222 КУпАП віднесено до підвідомчості органів Національної поліції, а тому суд не вправі розглядати дану справу.

З огляду на вищезазначене, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачений ч.2 ст.126 КУпАП не належить до підвідомчості суду, тому враховуючи положення ст. 222 КУпАП матеріали справи про адміністративне правопорушення слід повернути до ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, для їх розгляду за підвідомчістю.

Суд окремо звертає увагу на те, що даною постановою суд не повертає матеріали справи для належного оформлення, а повертає до органу поліції для їх розгляду за підвідомчістю, що унеможливлює повторне надходження зазначених матеріалів до суду.

Керуючись ст. 221, 222, 278 КУпАП, суддя,

постановив:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої за ч. 2 ст. 126 КУпАП - повернути до ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, для розгляду за підвідомчістю справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко