Справа № 317/2830/22
Провадження № 3/317/33/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Ткаченко М.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі,

за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області у провадження судді Ткаченко М.О. надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 та за ст. 124 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, судом об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ААД №106995 від 09.11.2022, 09.11.2022 о 18 год 50 хв у Запорізькому районі а/т Запоріжжя-Біленьке 15 км+750 м. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах з порожнини рота алкоголю, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від огляду на місці зупинки за допомогою тех. прибору «Драгер» ухилився, також ухилився від медичного огляду в медичному закладі.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ААД № 106995 від 09.11.2022, 09.11.2022 о 18 год 50 хв у Запорізькому районі а/т Запоріжжя-Біленьке 15 км+750 м. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням виїхав на зустрічну смугу для руху, та допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1, 13.3, 2.3Б Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 01.12.2022, 12.01.2023, 02.02.2023 ОСОБА_1 не з`явився, зловживаючи своїм правом на участь у розгляді справи, оскільки достовірно знав, що відносно нього складено протоколи, які направлено до суду. Судові виклики направлялися за адресою, вказаною ним у протоколі, однак конверти повернулися на адресу суду неврученими з відміткою «неправильно зазначена адреса». Судову повістку про виклик в судове засідання призначене на 02.02.2023 отримав власноруч, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Судом зауважується, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, добросовісність застосування якого входить до обов`язків судді, визначених статтею 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду від ОСОБА_1 не надходили, а тому, на підставі ст. 268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП та статтею 124 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з урахуванням необхідності додержання строків, передбачених ст. 38, 277 КУпАП, суд постановив проводити розгляд за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

До суду адміністративна справа відносно ОСОБА_1 надійшла за скоєння останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП. Водночас, диспозицією ч.3 ст.130 КУпАП, встановлена відповідальність за дії, передбачені частиною першою ст. 130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями ст.6 ч.1 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Спираючись на ці положення, а також на практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 09.06.2011 р. по справі «Лучанінова проти України», від 30.05.2013 р. по справі «Малофєєва проти Росії», від 20.09.2016 р. по справі «Карелін проти Росії», суддя приходить до переконання, що як і у кримінальному провадженні, так і у справі про адміністративне правопорушення, суддя, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

До протоколу про адміністративне правопорушення додано довідку щодо повторності вчиненого правопорушення, з якої вбачається, що згідно із базою даних підсистеми «Адмінпрактика» ІТС ІПНП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року двічі притягувався до відповідальності за ст. 130 КУпАП, зафіксовано позбавлення права керування всіма видами транспорту строком на 1 рік, а саме 01.09.2022 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя останнього визнано винним та накладено стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування. Отже вбачається, що в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, за вказаних обставин у суду відсутні підстави розглядати дану справу за ч.3 ст.130 КУпАП, якою передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, суд вважає за можливе розглянути справу за ч.2 ст.130 КУпАП, так як в такому випадку не буде погіршено становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Провина ОСОБА_1 підтверджена протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №106996 від 09.11.2022, серії ААД № 106995 від 09.11.2022 та доданими документами.

До протоколу серії ААД №106996 від 09.11.2022 доданий акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2022 20 год. 30 хв., згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, поясненнями ОСОБА_1 , рапортом інспектора СРПП ВП №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 09.11.2022. Також до протоколу додано диск з відеозаписом, яким підтверджено обставини викладені у протоколі.

Відповідно до довідки з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» ІТС ІПНП, станом на 09.11.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом року двічі притягувався до адміністративної відповідальності за порушення передбачені ч. 1 ст. 130КУпАП, зафіксовано позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2022 року. ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія та не має права керування транспортними засобами.

Згідно з довідкою щодо належності транспортного засобу МАЗДА 6 державний номерний знак НОМЕР_1 , яким 09.11.2022 року о 18:50 керував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Україні зареєстрованим не значиться.

До протоколу серії ААД № 106995 від 09.11.2022 додано схему місця ДТП, яка сталась 09.11.2022 о 18:30 годині, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та копії фотокарток з місця пригоди.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 251, 255 КУпАП, поліцією зібрано достатньо доказів при складанні протоколів про адміністративні правопорушення для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Проаналізовані судом докази в сукупності дають підстави для висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , як і обставин, що обтяжують його відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вимоги ст. 33 КУпАП, суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 стягнення, достатнього для його виправлення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про перебування транспортного засобу у приватній власності порушника.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 36, 38, 40-1, 124, 130, 283, 284, 287, 289 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ст. 124 КУпАП України, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн 00 коп. (тридцять чотири тисячі гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Для сплати штрафу кошти перерахувати призначення платежу: «Адміністративні штрафи за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», Одержувач: ГУК у Зап. обл/Запорізька обл/21081300, Код отримувача: 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок: UA 0008001, Код класифікації доходів бюджету 21081300.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №106996 від 09.11.2022.

Протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №106995 від 09.11.2022.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 судовий збір у розмірі 496 грн 20 коп. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя М.О. Ткаченко