ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/81/23 Справа № 205/5284/22 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Зінчука Валерія Дмитровича в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з оскаржуваною постановою, 12.07.2022 о 00 годині 10 хвилин, знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 97а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Vectra», н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у становленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, захисник Зінчук В.Д. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вказує на те, що оскаржуване рішення є незаконним, оскільки прийнято з істотним порушенням норм процесуального права. Апелянт зазначає, що у справі відсутні будь-які докази того, що 12.07.2022 ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Vectra», а з відеозапису з бодікамер поліцейських, який наявний у справі видно, як ОСОБА_1 перебуває зовсім у іншій стороні, та спілкується з працівниками поліції, тоді як автомобіль стоїть на узбіччі дороги з вимкненими фарами та двигуном. Разом з цим, захисник звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення, який був складений працівниками поліції щодо ОСОБА_1 не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки зазначені в протоколі слова "камера та трьох її цифрових номерів", не є належним фіксуванням технічного засобу у протоколі, та є порушенням вимог чинного законодавства. Окрім того, захисник наголошує, що відеозапис наявний у справі, не може бути належним та допустимим доказом, оскільки він не є безперервним, але ці обставини суд першої інстанції залишив поза увагою. Захисник також вказує, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП. До того ж, у справі відсутнє направлення водія на огляд на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, що свідчить про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також, сторона захисту зазначає, що визнання ОСОБА_1 на відеозаписі факту того, що він вживав алкогольні напої напередодні, не може свідчити про наявність його вини, оскільки факт визнання особою вини у порушенні правил ПДР України, не може бути належним доказом правомірності дій суб`єкта владних повноважень. З урахуванням наведеного, на переконання апелянта, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Заслухавши пояснення захисника Зінчука В.Д., який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вина ОСОБА_1 у скоєні цього правопорушення, підтверджується доказами, наявними у справі, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 246874 від 12.07.2022, в якому, у відповідності до вимог закону, викладені обставини вчиненного правопорушення, відеозаписами з нагрудних бодікамер поліцейських, на яких зафіксовано, що водій ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які виразилися у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само й за відмову від проходження огляду на стан такого сп`яніння.

Посилання сторони захисту на те, що у справі відсутні буді-які докази того, що 12.07.2022 ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Vectra», а також те, що в цей день транспортним засобом керувала інша особа, є необгрунтованими, оскільки з відеозапису бодікамери поліцейського слідує, що ОСОБА_1 вийшов з автомобілю із місця водія та надав працівникам поліції для перевірки посвідчення водія, а також повідомив звідки їхав та напрямок його подальшого руху.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не може бути допустимим доказом у цій справі, оскільки працівниками поліції не було належним чином зазначено відомості про технічні засоби фіксування, на які було зафіксовано обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, апеляційний суд не може взяти до уваги, оскільки відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що дотримано як працівниками поліції, так і судом.

Разом з цим, положеннями статті 256 КУпАП, не передбачено обов`язкового внесення будь-яких відомостей про технічні прилади, які застосовувались під час фіксування правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, є необгрунтованими, оскільки з відеозапису з бодікамери поліцейського видно, як ОСОБА_1 підтверджує той факт, що напередодні він вживав алкогольні напої, поводить себе зухвало та від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовляється.

Доводи сторони захисту про те, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було складено акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, та направлення на проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, а у відповідності до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що зніжують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17 грудня 2008 №1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від проходження такого огляду.

Отже, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду.

Посилання апелянта на те, що відеозапис наявний у справі є фрагментарним і не відображає всіх обставин справи тому не може бути належним доказом, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки на відеозаписі зафіксовано подію та обставини вчиненного правопорушення, та доводи скарги в цій частині також не заслуговують на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду справи у суді першої інстанії та оцінюються апеляційним судом як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Отже, при апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 .

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, у зв`язку з чим скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Зінчука Валерія Дмитровича в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко