"06" березня 2023 р. Справа № 363/291/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2023 року головуючим суддею по справі призначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 702/10-36-07-08 від 16.12.2022 року вбачається, що 16 грудня 2022 року о 13 год. 00 хв. під час проведення фактичної перевірки магазину-кафе, що належить ФОП ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено порушення порядку проведення розрахункових операцій з боку продавця-касира ОСОБА_1 , а саме: проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій, без створення і надання відповідного розрахункового документу встановленої форми та змісту.

Таким чином, продавець-касир ОСОБА_1 порушила вимоги п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, зокрема, особисто на її номер телефону, що вказаний у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою. До судового розгляду ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій зазначила, що вину у вчиненому правопорушенні визнає у повному обсязі, щиро кається та просить обмежитись мінімальним покаранням, а також провести розгляд справи за її відсутності. Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи, не оспорювала.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини встановлено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення судового розгляду суду не надала, а натомість подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, а також оскільки справа про адміністративне правопорушення, передбачене 155-1 КУпАП, відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП не належить до переліку справ, що розглядаються за обов`язкової присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, то суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 702/10-36-07-08 від 16.12.2022 року, складений у присутності ОСОБА_1 та особисто нею підписаний; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено; містить пояснення ОСОБА_1 , в яких вона зазначає, що виявлені порушення порядку проведення розрахункових операцій будуть виправлені;

- заявою ОСОБА_1 , в якій вона визнає факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та вину у його вчиненні;

- актом фактичної перевірки від 16.12.2022 року, зауважень та заперечень щодо акту та відомостей, викладених у ньому, не виявлено;

- трудовим договором між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, від 15.12.2022 року, з якого вбачається факт прийняття ОСОБА_1 на посаду продавця продовольчих товарів у ФОП ОСОБА_2 ;

- наказом № 2-к від 14.12.2022 року, з якого підтверджується факт прийняття ОСОБА_1 на посаду продавця продовольчих товарів до ФОП ОСОБА_2 .

Оцінивши досліджені та наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у порушенні правил проведення розрахункових операцій, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП; провину ОСОБА_1 , у вчиненні даного адміністративного правопорушення вважаю доведеною.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до ч. 2 ст. 33 та п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП суд враховує щире розкаяння ОСОБА_1 як обставину, що пом`якшує відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 2 ст. 33 та ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

З урахуванням того, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає, що стягнення ОСОБА_1 слід призначити у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується на користь держави судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі ст. 155-1 КУпАП, керуючись ст.ст. 23,33, 40-1, 155-1, 268,283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 34 (тридцять чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя О.В. Рукас