Справа 573/1813/22
Номер провадження 3/573/11/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

02 березня 2023 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретарів судового засідання Кислої Ю.М., Федорченко Г.В.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

захисника Пашкова С.І.,

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув матеріал, який надійшов з ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 25 квітня 2013 року,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2022 року о 15:45 годині у м. Білопіллі по вул. Макаренка, 17 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, що зафіксовано за допомогою технічного засобу відеозапису.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що 19 грудня 2022 року ОСОБА_5 і ОСОБА_6 попросили звозити їх із с. Кальченки в м. Білопілля. По дорозі заїхали в с. Шкуратівка, де забрали ОСОБА_7 . Останній попросив покерувати автомобілем. ОСОБА_1 погодився і далі за кермом поїхав ОСОБА_7 . У м. Білопіллі їх зупинили працівники поліції, запропонували ОСОБА_7 пройти огляд на стан сп`яніння. Останній відмовився. Поліцейський спитав, хто тверезий, бо ОСОБА_7 вони відстороняють від керування автомобілем. ОСОБА_1 сказав, що він тверезий. Йому передали автомобіль і вони разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 поїхали далі. Через деякий час на одній із вулиць у м. Білопіллі їх зупинили інші працівники поліції і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Поліцейські його зупинили без будь-яких причи. Сказали, що він не був пристебнутий паском безпеки. Але це не відповідало дійсності, бо він був пристебнутий. Тоді поліцейський сказав йому, що від нього чутно запах спиртного і запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. ОСОБА_1 сказав, що відмовляється від проходження, бо йому не повідомили причин зупинки. Тоді поліцейський запропонував поїхати в лікарню, він теж відмовився, так як йому знову не пояснили причин зупинки. Після цього поліцейський запросив двох людей, у присутності яких йому запропонував пройти огляд на місці зупинки або в лікарні. ОСОБА_1 знову відмовився, зазначивши поліцейському, що як тільки йому пояснять причину зупинки, він пройде огляд на стан сп`яніння. Після цього на нього склали протокол про відмову від проходження медичного огляду.

Суд зазначає, що правопорушник ОСОБА_1 хоча і не визнав свою винуватість, але суду підтвердив факт відмови проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Пашков С.І. у судовому засіданні просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування посилався на те, що вказана стаття не передбачає відповідальності за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Окрім цього, зазначив, що дата та час події, зазначені на відео, не відповідають даті та часу, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: на відео вказано - 30 січня 2014 року 08:28, тоді як протокол складено 19 грудня 2022 року о 15:45 годині, а тому вважає, що вказаний відеозапис не є належним та допустимим доказом і його не можна враховувати як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

За клопотанням захисту судом були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 .

Суд зазначає, що незважаючи на невизнання своєї винуватості ОСОБА_1 , факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , які суду пояснили таке.

Так, свідок ОСОБА_3 зазначив, що йшов із старшим сином додому, коли його зупинили працівники поліції і запросили засвідчити той факт, що водій ОСОБА_1 відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння. Дати, коли це було, він не пам`ятає. У його присутності поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на драгері на місці зупинки. Водій відмовився. Тоді йому було запропоновано поїхати у лікарню, на що він теж відмовився.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що 19 грудня 2022 року йшла додому і поряд із школою №1 у м. Білопіллі її попросив працівник поліції побути свідком того, що водій відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Вона погодилася, підійшла ближче до автомобіля, поряд з яким побачила водія, за зовнішніми ознаками якого було видно, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, бо його шатало, від нього було чутно запах спиртного, поводився він неадекватно та агресивно. Поліцейські з ним розмовляли дуже ввічливо, що її навіть здивувала така їх поведінка. А водій кричав, грубив їм. У її присутності поліцейський запропонував цьому водію продути драгер, на що він відмовився. Тоді йому запропонували поїхати в лікарню, на що він теж категорично відмовився.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що точної дати не пам`ятає, десь у грудні 2022 року, він перебував на чергуванні з ОСОБА_10 і у їхньому автомобілі знаходився прилад "Драгер". Йому зателефонував колега з іншого екіпажу і попросив під`їхати до пожежної частини, бо вони зупинили водія і їм потрібен "Драгер". Вони приїхали і побачили, що його колеги вже складали протокол стосовно чоловіка, який відмовився від проходження медичного огляду. Поряд з ним знаходився ОСОБА_1 . У зв`язку з воєнним станом ОСОБА_2 вирішив перевірити особу останнього на причетність до колоборацизму. Запросив його до свого автомобіля. Там він перевірив документи ОСОБА_1 , ввів його дані в планшет для перевірки. Хоча ОСОБА_1 сидів на задньому сидінні, але ОСОБА_2 почув від нього запах спиртного. Перевіривши всі дані, він відпустив ОСОБА_1 і продовжив вести записи у планшеті, тому не помітив куди той пішов. А коли підняв голову, побачив, що ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля і поїхав. При цьому він не пристебнувся паском безпеки. ОСОБА_2 сказав ОСОБА_10 , що водій сів за кермо у нетверезому стані, тому його необхідно зупинити. Вони наздогнали автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , зупинили його. Водій вийшов з автомобіля і в агресивній формі став запитувати, чому вони його зупинили. ОСОБА_2 сказав, що він не був пристебнутий паском безпеки. ОСОБА_1 став заперечувати цей факт. Так як по зовнішньому вигляду було помітно, що у водія є ознаки алкогольного сп`яніння, бо у нього тремтіли руки, з рота було чутно запах алкоголю, то він запропонував пройти йому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки на приладі "Драгер". ОСОБА_1 від цього відмовився. Тоді він запопонував йому поїхати в лікарню, від чого водій теж відмовився. Всі ці події були зафіксовані на боді-камеру. Окрім того, ОСОБА_2 запросив ще двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у присутності яких ще раз запропонував ОСОБА_1 пройти огля на місці зупинки або в лікарні, на що водій категорично відмовився. Тому на нього був складений протокол про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Отже, свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підтвердили суду той факт, що працівником поліції ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, на що останній категорично відмовився.

Не довіряти поясненням вказаних свідків у суду немає підстав, обставини, які б свідчили, що ці свідки обмовляють ОСОБА_1 та дають неправдиві показання, судом не встановлені.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що 19 грудня 2022 року разом з ОСОБА_5 у с. Кальченки вживали спиртне. Потім вирішили поїхати в м. Білопілля, щоб у банкоматі зняти гроші. Зателефонували ОСОБА_1 і попросили його звозити їх в м. Білопілля. ОСОБА_1 погодився, на своєму автомобілі він забрав їх з ОСОБА_5 , по дорозі вони ще заїхали в с. Шкуратівка, де забрали Коломійця. Останній попросився сісти за руль і ОСОБА_1 передав йому автомобіль для керування. У м. Білопіллі їх двічі зупиняли працівники поліції. Перший раз біля пожежної частини, де на Коломійця склали протокол. Потім за кермо автомобіля сів ОСОБА_1 , вони доїхали до школи №1 і тут їх другий раз зупинили поліцейські. Про що вели розмову ОСОБА_1 та поліцейські він не знає, бо відійшов від автомобіля і не чув. Але із впевненістю стверджує, що ОСОБА_1 був тверезий і під час керування автомобілем він був пристебнутий паском безпеки.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 19 грудня 2022 року вони з ОСОБА_6 попросили ОСОБА_1 звозити їх у м. Білопілля. По дорозі забрали в с. Шкуратівка Коломійця. Біля пожежної частини їх зупинили працівники поліції, тоді за кермом автомобіля був ОСОБА_7 . Поліцейські щось оформили останньому, що саме він не знає. Після цього за кермо автомобіля сів ОСОБА_1 і вони поїхали далі. Через нетривалий час їх знову зупинили поліцейські. Розмови між ОСОБА_1 та поліцейськими він не чув. Здається, щось ОСОБА_1 говорили про те, що він п`яний. Але ОСОБА_5 бачив, що того дня ОСОБА_1 був тверезий і в момент зупинки був пристебнутий паском безпеки.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 19 грудня 2022 року у м. Білопіллі, біля школи №1, працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Він у цьому автомобілі знаходився як пасажир разом з двома чоловіками з села Кальченки. Поліцейські зазначили ОСОБА_1 , що причиною його зупинки стало те, що він керував автомобілем з непристебнутим паском безпеки. ОСОБА_1 заперечив цей факт і став вимагати від працівників поліції надати докази законності його зупинки. Тоді поліцейські запропонували йому поїхати в лікарню для проходження огляду на стан сп`яніння. На місці зупинки пройти такий огляд ОСОБА_1 не запропонували. ОСОБА_1 був тверезий, поводив себе адекватно. У цей же день, до зупинки ОСОБА_1 , ОСОБА_7 теж зупиняли поліцейські і склали на нього протокол за керування автомобілем з ознаками сп`яніння. Тоді він керував автомобілем ОСОБА_1 , який знаходився у автомобілі як пасажир.

Суд зазначає, що свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 наполягали на тому, що водій ОСОБА_1 під час керування автомобілем був у тверезому стані.

Але ОСОБА_1 у цій справі притягається до адміністративної відповідальності не за керування траспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.

А факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі ці свідки не спростували.

Також винуватість ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом на оптичному диску, який переглядався у судовому засіданні, де зафіксовано обставини його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у пристуності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 12).

Суд зазначає, що згідно з вимогами статей 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

За правилами ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з п.п. 2, 3, 6, 7 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Суд звертає увагу, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№316204 від 19 грудня 2022 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння і від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі зазначені свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у присутності яких ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння. Також до протоколу додано відеозапис, на якому зафіксовані події відмови ОСОБА_1 від проходження огляду (а. с. 3, 12).

Отже, сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Оскільки, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то відсутні підстави вважати, що працівниками поліції порушено ст. 266 КУпАП.

Аргументи адвоката Пашкова С.І. про те, що на відеозаписі значиться дата 30 січня 2014 року, суд не приймає, оскільки згідно з поясненнями ОСОБА_1 та свідків, судом достеменно встановлено, що вказана подія відбулася саме 19 грудня 2022 року.

З огляду на викладене, доводи адвоката Пашкова С.І. про те, що долучений до протоколу відеозапис не може бути використаний як доказ, оскільки на ньому містяться розбіжності в часі, суд оцінює як надумані, зважаючи, зокрема, на ту обставину, що сам ОСОБА_1 під час судового засідання не спростовував, що на відео містяться події за його участю, та його було попереджено про те, що ведеться відеофіксація. Жодних заперечень з цього приводу він не висловив.

Тому у суду не виникає сумнівів того, що на відео зафіксовані саме події, про які йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення від 19 грудня 2022 року.

Також суд не приймає аргумент захисту відносно того, що ОСОБА_1 на законних підставах відмовлявся від проходження огляду, бо був зупинений працівниками поліції безпідставно.

Як пояснив свідок ОСОБА_2 , ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 він помітив ще під час зупинки свідка ОСОБА_7 . Коли ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля, у якому знаходилося троє пасажирів, не пристебнувся паском безпеки і почав рух, це і слугувало причиною його переслідування та зупинки.

А як зазначалося вже вище, відповідно до п. 2.5 ПДР України проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Отже, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 своїми вищевказаними протиправними діями порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, обставин справи, а також відомостей про особу правопорушника, його майнового становища, приходжу до висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У зв`язку з викладеним з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя