Провадження № 33/801/133/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Курбатова І. Л.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 січня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 січня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погодившись з цією постановою, 24 січня 2023 року ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що він транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння не керував. Відображені працівником поліції обставини у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, жодних ознак наркотичного сп`яніння у нього на момент зупинки не було. Працівник поліції сказав, що ніяких наслідків відмови від проходження огляду не настане та ОСОБА_1 може бути вільним. Огляд на стан сп`яніння готовий був пройти, однак після того, як доставить дитину в лікарню. Позбавлення права керування транспортним засобом ставить якого в скрутне матеріальне становище, оскільки автомобіль є засобом доходу його сім`ї.

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що текст оскаржуваної постанови у суді першої інстанції він не отримував, а ознайомився з нею на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень лише 16 січня 2023 року, саме в той день коли оскаржувану постанову було оприлюднено в цьому реєстрі, а тому строк на апеляційне оскарження необхідно рахувати з 16 січня 2023 року, тобто з моменту, коли скаржник ознайомився з текстом оскаржуваної постанови.

Апеляційний суд вважає, що клопотання слід задовольнити, зважаючи на наступне.

За правилом статті 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні в суді першої інстанції 05 січня 2023 року ОСОБА_1 був присутній, однак докази направлення йому оскаржуваної постанови матеріали справи не містять, як і не містять доказів її отримання.

Відповідно до інформації з офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 05 січня 2023 року надіслана судом до цього реєстру 12 січня 2023 року та оприлюднена 16 січня 2023 року (http://www.reestr.court.gov.ua/Review/90633808).

Отже, звернувшись з апеляційною скаргою 24 січня 2023 року, апелянт подав її в межах десятиденного строку з дня ознайомлення з текстом оскаржуваної постанови у вказаному реєстрі. За таких обставин строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін з огляду на таке.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 28 вересня 2022 року о 10 год. 25 хв. на автодорозі АД М30 384 км, керував транспортним засобом марки «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Це підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №535172, складеним 28 вересня 2023 року о 10 год. 40 хв., у якому зафіксовано вказані вище обставини (а. с.2).

Направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 вересня 2023 року встановлено, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а. с. 3).

У рапорті інспектора взводу №2 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Олійника Р. зазначено, що під час несення ним служби 28 вересня 2023 року близько 10 год. 25 хв. було зупинено транспортний засіб марки «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився (а.с. 5).

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, від чого він відмовився (а. с. 6).

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 7 зазначеної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №535172, складеного 28 вересня 2023 року, ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, роз`яснені.

Доводи апеляційної скарги про те, що відображені працівником поліції обставини у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, жодних ознак наркотичного сп`яніння у скаржника на момент зупинки не було апеляційним судом не приймаються до уваги з огляду на таке. ОСОБА_1 не був позбавлений можливості надати у протоколі пояснення щодо незгоди з його змістом. Доказів оскарження останнім дій працівників поліції матеріали справи не містять. Відсутність будь-яких дій, спрямованих на оскарження дій працівників поліції під час складення протоколу, свідчить про необґрунтованість твердження апелянта щодо порушення вимог чинного законодавства працівниками поліції під час складання протоколу, а тому апеляційний суд такі доводи відхиляє. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в силу ст. 255 КУпАП складений уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, зафіксованими на відеозаписі, а саме наданими ОСОБА_1 усними поясненнями.

Доводи апелянта про те, що працівник поліції сказав, що ніяких наслідків відмови від проходження огляду не настане та ОСОБА_1 може бути вільним апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні. Крім того, такі доводи також спростовуються долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, з яких видно, що поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, роз`яснили йому процедуру проходження огляду, наслідки відмови від проходження огляду, зокрема санкцію інкримінованої статті, за якою буде складено протокол про адміністративне правопорушення у разі відмови від проходження огляду.

Апеляційним судом відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що апелянт був готовий пройти огляд на стан сп`яніння, однак після того, як доставить дитину в лікарню, оскільки такої підстави для відмови від проходження огляду він не озвучив на момент зупинки транспортного засобу, натомість вказав, що причиною відмови від проходження огляду є те, що приблизно за 15 днів до зупинки транспортного засобу він вживав наркотичний засіб, а саме канабіс. Факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він не заперечував.

Доводи апеляційної скарги про те, що позбавлення скаржника права керування транспортним засобом ставить якого в скрутне матеріальне становище, оскільки автомобіль є засобом доходу його сім`ї, не дають підстав для зміни адміністративного стягнення. Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП для водіїв передбачено єдиний та безальтернативний вид стягнення, такий як штраф в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1000 х 17 = 17 000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Дані вимоги судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 були дотримані в повному обсязі, оскільки застосоване щодо нього стягнення повністю відповідає санкції статті, інкримінованого йому правопорушення і фактично є єдиним та безальтернативним видом стягнення. При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, конкретні обставини справи та обґрунтовано на підставі ст.36 КУпАП визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, як це передбачено положеннями ст.33 цього Кодексу, а тому законні підстави для скасування оскаржуваної постанови з тих мотивів, з яких просить апелянт, відсутні.

Вказані обставини не спростовані апелянтом належними та допустимими доказами, тому доводи апеляційної скарги про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

З урахуванням наведеного, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд також дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника Самохвалова А.В. про виклик для допиту свідка ОСОБА_2 необхідно відмовити з огляду на відсутність будь-яких відомостей щодо цієї особи як свідка під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та даних про те, яке відношення ця особа має для встановлення дійсних обставин справи.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 січня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук