ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/277/22 Номер провадження 33/814/766/23Головуючий у 1-й інстанції Самойленко Л.М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Семенівського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Семенівського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 15.06.2022 року, в смт. Семенівка по вул. Незалежності та вул. Воїнів Інтернаціоналістів, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком №8 від 15.06.2022. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Зокрема вказує, що він не керував транспортним засобом, а перебував на пасажирському сидінні.

Також апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено його право на захист, оскільки було відхилено клопотання про відкладення розгляду справи, не викликано та не допитано свідка, що унеможливило з`ясувати в повному обсязі всі обставини справи та свідчить про передчасність висновку суду першої інстанції щодо його вини в скоєному правопорушенні.

Вважає, що судом під час розгляду справи відносно нього було допущено поспішність та упередженість.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №242592 від 15.06.2022 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , з зазначенням щодо передачі авто ОСОБА_2 ,

висновок КП «Семенівська лікарня» щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння,

записи з бодікамери працівника поліції та відео реєстратора.

Окрім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції були допитані працівники медичного закладу - лікар та медсестра, а також працівник поліції, що забезпечив доставку водія до медичного закладу, які надали пояснення щодо обставин скоєного правопорушення.

Вказані пояснення узгоджуються між собою та з іншими зібраними по справі доказами, які містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає вразі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається переслідування екіпажем патрульної поліції автомобіля Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , після блокування якого працівниками поліції було затримано водія, особу встановлено як ОСОБА_1 . Інші особи в момент зупинки транспортного засобу в авто не перебували та відповідного записи з бодікамер не зафіксували жодних інших учасників пригоди.

ОСОБА_1 як водій затриманого транспортного засобу був доставлений до медичного закладу КП «Семенівська лікарня», де на відеофіксацію пройшов огляд за допомогою алкотестеру з позитивним результатом 2.35% проміле (22:23 год.).

На підставі висновку щодо результатів медичного огляду, яким встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази та надані в суді першої інстанції працівників медичного закладу покази в своїй сукупності доводять факт керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не були спростовані під час розгляду справи.

Так, посилання на відсутність факту керування ним транспортним засобом не береться судом до уваги, оскільки після блокування авто до затримання водія пройшло менше 10 сек. Жодної іншої особи в авто чи поблизу нього не було зафіксовано, що спростовує версію притягнутого про наявність іншої особи, яка керувала автомобілем.

При цьому, будь-яких заперечень щодо відсутності факту керування ним транспортним засобом як при затриманні, так і в подальшому ОСОБА_1 не висловлював, пояснень з цього приводу не надавав та відповідно не зазначив про це в самому протоколі.

У зв`язку з чим, твердження апелянта про недоведеність факту керування ним автомобілем, апеляційний суд до уваги не приймає та розцінює останнє як бажання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до недоведеності працівниками поліції факту керування ним транспортним засобом, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки законності та обґрунтованості постанови місцевого суду.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Семенівського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна