ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/27/23 Справа № 237/220/22 Суддя у 1-й інстанції - Приходько В. А. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Євтодій К.С., захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності адвоката Ніколенко М.Є., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 10 лютого 2022 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , який несе службу у Збройних Силах України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб, стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 496 гривень 20 копійок.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 15 січня 2022 року ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме буд. АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 в присутності двох малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_5 .

Постановою Мар`їнського районного суду Донецької області від 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб, стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення на менш суворий вид адміністративного стягнення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що при накладенні на нього адміністративного стягнення, судом першої інстанції, не в повній мірі були дотримані вимоги саме ст. 33 КУпАП, при визначенні виду і розміру стягнення, суд не врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, який провину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, дані обставини необхідно віднести у відповідності до ст. 34 КУпАП до пом`якшуючих обставин. Вважає, що суд першої інстанції, своє рішення про накладення на правопорушника саме такого виду стягнення, як адміністративний арешт в постанові суду належним чином не мотивував, в свою чергу, коли санкція за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає й інші, менш суворі види адміністративних стягнень. Вказує, що судом при наявності альтернативної санкції закону, за порушення якого ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, наклав на нього найбільш суворе стягнення адміністративний арешт, який застосовується лише у виняткових випадках, при цьому не зазначив чому накладає саме такий суворий вид адміністративного стягнення.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова змінитиз таких підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису. Частина 2 цієї статті передбачає адміністративну відповідальність за вчинення тих самих дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

З матеріалів провадження вбачається, що суд при розгляді провадження дотримався вказаних вимог закону.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, підтверджується доказами в справі у їх сукупності, в апеляційній скарзі не оспорюються, у зв`язку із чим відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційним судом не переглядаються.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду встановлено, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, судом першої інстанції не в повній мірі були дотримані вимоги саме ст. 33 КУпАП, що призвело до необґрунтованого накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб.

Даний захід відповідальності встановлено за адміністративні правопорушення, що за ступенем громадської безпеки наближаються до злочинів. Він є найбільш суворим з усіх видів адміністративних стягнень. Цією ж обставиною пояснюється встановлення можливості/необхідності застосування даного виду стягнення тільки в альтернативних санкціях.

Водночас, згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

За змістом ч. 1 ст. 32 цього Кодексу адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник Ніколенко М.Є. пояснив, що свою вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП визнав в повному обсязі та пояснив, що наразі ОСОБА_1 несе службу у Збройних Силах України та в змозі оплатити штраф, який є іншим, менш суворішим видом адміністративного стягнення за вказаною статтею.

Пояснення захисника Ніколенко М.Є. підтверджуються доданими до апеляційної скарги копіями документів, а саме: копією військового квитка ОСОБА_1 , копією витягу із наказу командира військової частини від 25.02.2022 року про прийняття справ та посад і приступили до виконання службових обов`язків за посадами з відповідними посадовими окладами, щодо сержанта ОСОБА_1 , копією довідки перебуванням на військовій службі ОСОБА_1 .

Тож, вважаю, що при визначенні виду і розміру стягнення, суд не врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини. Районним судом було призначено ОСОБА_1 занадто суворе покарання у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб. Вважаю необхідним постанову в частині призначення покарання змінити та пом`якшити покарання, застосувавши штраф в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, оскільки застосування саме такого стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових правопорушень.

Тому, оскаржувана постанова суду першої інстанції в такому разі підлягає зміні в частині в частині накладення адміністративного стягнення, а враховуючи те, що на час апеляційного розгляду справи строк накладання стягнення, передбачений ч.3 ст. 38 КУпАП, сплинув, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення.

Керуючись ст.ст.294, 247 п.7 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 10 лютого 2022 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 змінити.

Скасувати постанову в частині накладання стягнення на ОСОБА_1 у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб, та стягнення з нього на користь держави судового збору в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладання стягнення, передбачених ст.38КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя