БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/650/22
Провадження № 3/730/4/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2023 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 11 листопада 2022 року о 16-42 год. в с. Прохори по вул. Партизанська керував автомобілем марки «Шкода Фабія», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка); від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на боді-камеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за вказаними ним засобами мобільного та електронного зв`язку, що підтверджується телефонограмою, довідкою про доставку судової повістки на адресу електронної пошти, але в судове засідання не з`явився, надіславши 02.01.2023р. клопотання про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва (за місцем його проживання) для забезпечення права на ефективний захист, свою винуватість заперечує.

Однак, дане клопотання ОСОБА_1 є безпідставним і не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленого законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Усталена практика Європейського суду з прав людини визначає, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», а й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення в справах «Занд проти Австрії», «Олександр Волков проти України», «Сокуренко і Стригун проти України», «Посохов проти Росії» та ін.).

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За загальними правилами підсудності, передбаченими ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Положеннями ч.2 ст.276 КУпАП також передбачена можливість розгляду справ за окремі види адміністративних правопорушень, зокрема ч.1 ст.130 КУпАП (коли правопорушення вчинено водієм), за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання правопорушників. Згідно з ч.4 ст.276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004р. «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», у тих випадках, коли законом передбачена альтернативна підсудність (ч.2 ст.276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Оскільки Ніжинський РВП ГУНП в Чернігівській області скористався своїм правом на надіслання адмінматеріалів стосовно ОСОБА_1 за місцем вчинення адміністративного правопорушення, яким згідно даного протоколу є с. Прохори, що територіально знаходиться під юрисдикцією Борзнянського районного суду Чернігівської області, то відсутні правові підстави для передачі справи за місцем проживання притягуваного до Святошинського районного суду м. Києва.

При цьому, відмова в задоволенні вказаного клопотання не є позбавленням права ОСОБА_1 на ефективний захист та участь в судовому засіданні, оскільки судом було задоволено попереднє клопотання притягуваного від 12.12.2022р. та надано йому достатньо часу й можливості скористатись правовою допомогою адвоката й прийняти участь в розгляді справи.

Натомість, до даного повторного клопотання ОСОБА_1 не було долучено жодних документів, підтверджуючих оформлення договірних відносин по правовій допомозі з адвокатом.

Крім того, ОСОБА_1 (як і потенційний його захисник) не був позбавлений можливості прийняти участь в судовому засіданні й у режимі відеоконференції, зокрема через один із судів м. Києва, у відповідності положень ч.7 ст.11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», але цим своїм правом не скористався, відповідного питання перед судом не порушував.

Таким чином, з огляду на зазначені обставини, суд вважає за можливе провести розгляд даної адміністративної справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, участь якої не є обов`язковою, що не є порушенням прав цієї особи, передбачених ст.268 КУпАП, ст.6 Конвенції.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно з приписами ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом положень ч.1-3 ст.266 КУпАП,Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.02.2008р., при наявності до того підстав огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №158227 від 11.11.2022р. ОСОБА_1 11 листопада 2022 року о 16-42 год. в с. Прохори по вул. Партизанська керував автомобілем марки «Шкода Фабія», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння; від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на боді-камеру, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху

ОСОБА_1 підписав даний протокол, висловивши письмову незгоду так вказавши на відсутність при його складанні свідків і понятих; при цьому, будь-яких інших зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції притягуваний не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів у силу положень ч.1 ст.251 КУпАП.

На переглянутому відеозаписі з технічного засобу (боді-камери) зафіксовано, як при під`їзді поліцейських ОСОБА_1 виходить зі свого автомобіля, який до цього рухався з увімкненим світлом фар та зупинився, саме з місця водія, а його дружина знаходиться в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні; інших сторонніх дорослих осіб в цей момент не було. Надалі, при спілкуванні з поліцейськими, які констатували у ОСОБА_1 запах алкоголю з ротової порожнини (запах відеокамера хоча й не передає, але притягуваний має нечітку мову, проявляє агресивну поведінку, висловлюється нецензурними словами), останній не заперечував факт вживання спиртного й на неодноразові вимоги поліцейських пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (на місці чи в лікарні) категорично відмовився, посилаючись на відсутність доказів його керування автомобілем, говорив, що водієм була його дружина, комусь телефонував за порадами. При цьому, поліцейськими було роз`яснено ОСОБА_1 про можливість складання на нього протоколу за ст.130 КУпАП, але водій проігнорував законну вимогу працівників поліції про проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наявним у матеріалах адмінсправи направленням також зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, а розписка ОСОБА_2 підтверджує факт відсторонення притягуваного від керування транспортним засобом.

До письмового ж пояснення дружини притягуваного ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , в якому вона зазначає про її перебування за кермом автомобіля, суд ставиться критично й не приймає його до уваги, оскільки на відеозаписі чітко зафіксовано розташування подружжя в транспортному засобі на момент його зупинки поліцейськими: ОСОБА_1 на місці водія за кермом; ОСОБА_2 на передньому пасажирському сидінні.

При цьому, долучений поліцейськими до матеріалів справи відеозапис з технічного приладу є належним, допустимим та достовірним доказом, оскільки ті факти, що мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, зафіксовано безперервно. Крім того, відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі, складеному повноважною на те особою, проти змісту якого щодо відмови від проходження в установленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 добровільно та усвідомлено не заперечував.

Отже, факт керування ОСОБА_1 11 листопада 2022 року близько 16-42 год. в с. Прохори автомобілем та його відмова від проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі частково не заперечується самим притягуваним, підтверджується доданими до протоколу відеозаписом події, направленням.

Натомість, посилання ОСОБА_1 в протоколі на відсутність свідків і понятих є безпідставними, оскільки в даному випадку їх присутність не потребувалась в зв`язку з фіксацією поліцейськими факту відмови водія від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на службову боді-камеру, що відповідає вимогам чинного законодавства.

За змістом п.1 ст.8 Конвенції про дорожній рух, ратифікованої Указом Президії ВП УРСР №2614-УПІ від 25.04.1974р., - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.

Норми чинного законодавства не містять вимоги, що поліцейські повинні безпосередньо спостерігати та записувати рух транспортного засобу, таку інформацію вони можуть отримувати й з інших джерел; автомобіль без водія не міг самостійно їздити по селу та доїхати до вул. Партизанська с. Прохори; таким водієм був саме ОСОБА_1 , про що поліцейським надійшла відповідна оперативна інформація, яку вони перевірили й належним чином зафіксували.

При цьому, суд зазначає, що вимога п.1.3 Правил дорожнього руху зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Також суд констатує, що проходження огляду на визначення стану сп`яніння відповідно до встановленого порядку є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду особою, щодо якої порушується таке питання.

Натомість, відмова водія транспортного засобу від проходження вищевказаного огляду є самостійною кваліфікуючою ознакою диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, яка згідно протоколу й вміняється у вину ОСОБА_1 .

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно відомостей протоколу та відеозапису ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 й пред`являв його працівникам поліції.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заперечення ж ОСОБА_1 своєї винуватості та неправдиві пояснення його дружини ОСОБА_2 суд розцінює як намір уникнути від встановленої законом відповідальності за вчинене діяння.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» в діях ОСОБА_1 було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,й він підлягає адміністративній відповідальності.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд з огляду на приписи ст.33 КУпАП враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, його особу та майновий стан, наявність посвідчення водія.

Тому, з урахуванням вищевказаних обставин справи, з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень в подальшому, до ОСОБА_1 слід застосувати такий вид адміністративного стягнення, як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.1, 7, 9, 40-1, 130, 245, 251, 252, 266, 268, 276, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. В разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення штраф стягується в подвійному розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.294 КУпАП.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець