Справа № 946/7788/22
Провадження № 3/946/49/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 січня 2023 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно наданих матеріалів, 08.11.2022 року о 14 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 , відносно якого встановлено обмеження на право керування транспортними засобами відповідно до постанови старшого державного виконавця Сазанович Ю.І. від 11.11.2021 року, керував автомобілем марки «MАN» державний номер НОМЕР_1 по вул. Українській, 6 в м. Ізмаїлі Одеської області.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що про наявність обмеження на право керування транспортними засобами йому відомо не було. Дізнавшись про вказане обмеження, він одразу ж сплатив існуючу заборгованість у повному обсязі, на підтвердження чого надав постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та постанову про закінчення виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, суддя приходить такого висновку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип 7 Рекомендації No R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій визначає, що обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади.

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч.2 ст.251 цього Кодексу). Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а вимагання від особи надання доказів на свій захист і спростування такого протоколу, є неприпустимим в контексті принципу презумпції невинуватості.

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, у тому числі, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У судовому засіданні встановлено, що постановою від 16.09.2013 року відкрито виконавче провадження №39770075 за виконавчим листом №2-2020, виданим 22.09.2011 року.

11.11.2021 року постановою старшого державного виконавця Сазанович Ю.І. встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Постановою старшого державного виконавця Васильківського відділу державної служби в Обухівському районі Київської області Самойловською Я.А. від 26.12.2022 року виконавче провадження закінчено у зв`язку зі сплатою боргу та поточних аліментів до досягнення дитиною повноліття.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обізнаності ОСОБА_1 у встановлені тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами матеріали справи не містять.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав - учасниць Конвенції («Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria), пункт 30).

Першочергова оцінка ЄСПЛ застосовності кримінального аспекту ст.6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82-83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

При цьому, в практиці ЄСПЛ перший критерій має відносну значимість та слугує тільки як відправна точка. Другий та третій критерії являються альтернативними та необов`язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст.6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належало в цілому до «кримінальної» сфери («Озтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), пункт 54; «Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), пункт 55).

Аналізуючи вказані вище джерела права, враховуючи вид та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, вважаю, що вказане адміністративне правопорушення з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст.62 Конституції України, відповідно до ч.3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суддя приходить беззаперечного висновку про недоведеність допустимими і належними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП. Всі сумніви в даному випадку суддя у відповідності до ст.62 Конституції України трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

За вказаних обставин, суддя дійшла висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.1, 7, 126, 245, 247, 252, 256, 280, 284 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: