Номер провадження: 33/813/120/23
Номер справи місцевого суду: 495/9920/22
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2023 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Журавльов О.Г., за участі: секретаря судового засідання - Воронової Є.Р., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Потапової Ж.Б, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2022, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянку України, старший бойовий медик роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2465 грн.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОД/VII/972 від 07.12.2022 року, 30.11.2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 було віддано письмовий наказ від 30.11.2022 року №1001 «Про відрядження особового складу до ПАС №2 АДРЕСА_2 » в якому зазначено про вибуття у відрядження до ПАС №2 військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 . Після отримання письмового наказу солдат ОСОБА_1 відмовилась виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 , пояснюючи відмову від виконання наказу власним низьким морально-психологічним станом та поганим самопочуттям.
Таким чином, порушуючи законодавство України, щодо встановленого порядку проходження військової служби в діях військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 вбачаються ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, а саме: відмова від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводи обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутній той самий наказ, щодо невиконання якого інкриміновано порушення ч. 2 ст. 172-10 КУпАП та відповідно дослідження якого було б необхідним для встановлення дійсних обставин справи. Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не підтверджуються належними та допустимими доказами, а усі доводи про вчинення ОСОБА_1 правопорушення ґрунтуються тільки на відомостях які містяться в протоколі та поясненнях осіб, які перебувають у безпосередньому підпорядкуванні особи, що склала протокол. Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення не було зазначено всіх обставин, а також про те, що вона не відмовлялась від виконання законних вимог командира (начальника), в умовах особливого періоду, а саме, довела до відома командира про вкрай погане почуття, та її перебування на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою №84 Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Білгород-Дністровської міської ради від 01.12.2022 року. Вважає за необхідне зазначити, що про її самопочуття та необхідність огляду лікарем було проінформовано командування частини, що також вбачається з її пояснень наданих ОСОБА_3 від 06.12.2022 року. Також зазначає, що не відмовлялась від виконання наказу про відрядження, та відповідно отримала посвідчення про відрядження 02.12.2022 року №680 відповідно до якого вибула з в/ч НОМЕР_1 02.12.2022 року. Вказує, що в її діях відсутній будь-який умисел, оскільки за станом здоров`я фізично не могла прибути вчасно та попередила командування про обставини що склалися.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КпАП України, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншимидокументами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, при розгляді справи про військове адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п. 4 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МОУ від 23.10.2021 року за №239 у протоколі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імена, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена та по батькові (за наявності), адреси свідків, понятих і потерпілих (якщо вони є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Сам по собі протокол про військове адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд зазначені вимоги закону не виконав та недостатньо ретельно перевірив всі обставини вчинення правопорушення притягуваною особою.
Так, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол ОД/VII/972 від 07.12.2022 року та інші матеріали справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОД/VII/972 від 07.12.2022 року, 30.11.2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 було віддано письмовий наказ від 30.11.2022 року №1001 «Про відрядження особового складу до ПАС №2 АДРЕСА_2 » в якому зазначено про вибуття у відрядження до ПАС №2 військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 . Після отримання письмового наказу солдат ОСОБА_1 відмовилась виконувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 , пояснюючи відмову від виконання наказу власним низьким морально-психологічним станом та поганим самопочуттям.
Частиною 2 статті 172-10 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду.
Разом з тим суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану постанову, не дослідив належним чином, чи дійсно була відмова ОСОБА_1 від виконання наказу.
Приймаючи до уваги встановлені в апеляційному суді обставини справи та належні та допустимі докази, які були досліджені у ході розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , не відмовлялась виконувати отриманий наказ, а не виконала його через знаходження на амбулаторному лікуванні 01.12.2022 року з діагнозом вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу, судинний криз; гостра реакція на стрес, що підтверджується довідками №84 Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Білгород-Дністровської міської ради від 01.12.2022 та 02.12.2022 року.
Крім того, матеріалами справи підтверджено, що про своє самопочуття та необхідність огляду лікарем ОСОБА_1 повідомила командування військової частини НОМЕР_1 .
Так, суб`єктивна сторона вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10, характеризується умисною формою вини, тобто прямим умислом, враховуючи вищевикладене в діях ОСОБА_1 такий відсутній, оскільки через знаходження на амбулаторному лікуванні вона фізично не могла його виконати. До того ж, ОСОБА_1 вжила всіх заходів для попередження командування військової частини про обставини, що склалися, що виключає в її діях умисел як такий.
З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не мала на меті відмовлятися від виконання наказу від 30.11.2022 року №1001.
При цьому, посилання суду першої інстанції на визнання ОСОБА_1 своєї вини, не може бути єдиним доказом на якому ґрунтується висновок про доведеність її винуватості у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки вина у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення має бути доведена належними, допустимими та достовірними доказами в сукупності.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції критично оцінює зафіксовані пояснення ОСОБА_1 від 08.12.2022 року у надрукованій формі, з огляду на неможливість встановлення походження вказаних пояснень, а також дійних обставин їх підписання.
На противагу зазначеним поясненням в матеріалах справи про адміністративне правопорушення містяться первинні пояснення ОСОБА_1 від 06.12.2022 року, з яких вбачається, щовона не відмовлялась від виконання законних вимог командира (начальника), в умовах особливого періоду, а саме, довела до відома командування військової частини НОМЕР_1 про вкрай погане почуття, та її перебування на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідками №84 Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Білгород-Дністровської міської ради від 01.12.2022 та 02.12.2022 року.

Отже суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, а тому дійшов помилкового висновку, щодо наявність вини в діях ОСОБА_1 у інкримінованому їй адміністративному правопорушенні при постановленні судового рішення.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п. 110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97).
Таким чином, на думку апеляційного суду, матеріали адміністративної справи не містять доказів, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, а отже і доводили винуватість поза розумним сумнівом.
Враховуючи вищевикладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2022, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП - скасувати.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов