Справа №-613/7/23 Провадження №-3/613/43/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року суддя Богодухівського районного суду Харківської області Уварова Ю.В., розглянувши матеріали, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_2 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , снайпера військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

З протоколу про адміністративне правопорушення ДНХ-2 № 63 від 02.01.2023 вбачається, що 02 грудня 2023 року, о 15 год. 20 хв. солдат ОСОБА_1 був виявлений на блокпосту в АДРЕСА_2 який виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, що настав з моменту введення воєнного стану в Україні, чим порушив ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

За вказане порушення передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду матеріалу повідомлявся у передбаченому законом порядку. За таких обставин, враховуючи встановлений законом строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.172-20 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справуза відсутності особи, щодо якої складено протокол.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить суд приходить до такого.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Так, склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення. До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), їх шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діяннями і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП настає за вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду:

- розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів,

- або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння,

- а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння

Аналіз наведеної норми свідчить, що відповідальність за ч. 3 ст.172-20 КУпАП настає за одне з перелічених в диспозиції цієї статті діянь вчинених особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

З висновку щодо результатів медичного огляду та письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу працівників ВСП відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Такі дії дійсно підпадають під ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, однак з протоколу вбачається, що ОСОБА_1 інкриміновано вчинення іншого порушення, передбаченого цією нормою, а саме - виконання обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, водночас жодних доказів вчинення ОСОБА_1 саме інкримінованого правопорушення суду не надано.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже судовий розгляд обмежений обставинами, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, а суддя при розгляді протоколу не вправі виходити за межі викладених в ньому обставин щодо суті правопорушення.

Відповідно пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що суду не було надано жодних доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, беручи до уваги положення статті 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд доходить висновку про необхідність закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.172 -20, ст. ст. 9, 247, 251, 252, 256, 268, 277, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя