Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5801/22 Головуючий у 1-й інст. Франчук С. В.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Широкопояс Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року. Суддя Житомирського апеляційного суду Широкопояс Ю.В., розглянувши в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника Сінченка А.О. на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 15.09.2022 у справі №296/5801/22 за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , що раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на вказану особу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно постанови, близько 14 год 40 хв 30.08.2022 по вул. Фещенка-Чопівського, 6 в м. Житомирі ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ-Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, почервоніння шкірної покривки) та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в найближчому медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2. 5. ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, що надійшла до апеляційного суду 28.09.2022, захисник Сінченко А.О. просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Твердить про необґрунтованість постанови, недоведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційний розгляд справи було призначено на 14 год 30 хв 21.11.2022, однак з різних об`єктивних причин розгляд справи відкладався, востаннє на 10 год 00 хв 24.02.2023.

У заяві від 07.02.2023 захисник Сінченко А.О. просив проводити подальший розгляд справи за його відсутності у зв`язку із розірванням договору про надання правничої допомоги ОСОБА_1 (а. с. 43, 44).

07.02.2023 до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення судового розгляду, призначеного на 9 год 08.02.2023 з причини пошуку ним іншого захисника.

09.02.2023 за місцем проживання ОСОБА_1 поштовим відправленням було направлено судову повістку про явку до апеляційного суду на 11 год 17.02.2023, яка повернулася з причини відсутності адресата за вказаною адресою.

Починаючи з 17.02.2023 ОСОБА_1 також не відповідав на телефонні виклики апеляційного суду.

17.02.2023 ОСОБА_1 за місцем проживання було направлено чергову судову повістку про явку до апеляційного суду на 10 год 24.02.2023, повідомлення про вручення якої на даний час не надійшло.

Згідно телефонограми від 23.02.2023, на виклик апеляційного суду на мобільний телефон ОСОБА_1 № НОМЕР_2 (який був вказаний ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та договору №73 про надання правничої допомоги від 23.09.2022, чоловік, який назвався братом ОСОБА_1 зобов`язався повідомити останнього про апеляційний розгляд справи 24.02.2023.

Згідно телефонограми представника суду від 24.02.2023, на неодноразові виклики за вказаним мобільним номером ОСОБА_1 будь-яка особа не відповідає.

У судове засідання, призначене на 10 год 24.02.2023 ОСОБА_1 не з`явився та не повідомив суд про причину неявки.

Будь-яких клопотань про перенесення апеляційного розгляду даної справи до суду не надійшло.

За таких обставин, з урахуванням тривалості судового провадження та правових позицій ЄСПЛ в рішеннях від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» та від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», оскільки ОСОБА_1 в розумний інтервал часу не вживає заходів щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та свідомо не одержує судові повістки, апеляційний суд вважає за можливе розглянути дану справу без подальшого відкладення її апеляційного розгляду з урахуванням всіх наявних у ній доказів.

Перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно положень п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положень ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З матеріалів справи видно, що висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є обґрунтованими, оскільки підтверджуються сукупністю наявних у справі та наведених у постанові доказів, яким судом дано належну оцінку.

Зокрема, дані протоколу про адміністративне правопорушення про факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поза розумним сумнівом підтверджуються: даними відеозапису події, знятого на портативний відеореєстратор поліцейського, який безперервно відображає подію спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 та процедуру огляду цієї особи на стан алкогольного сп`яніння, від якої останній відмовився, до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення у даній справі; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; постановою поліцейського від 30.08.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за ст. 125 КУпАП за здійснення вимушеної зупинки того ж транспортного засобу, не увімкнувши аварійну світлову сигналізацію, у той же час та у тому ж місці.

За змістом пояснень ОСОБА_1 на місці події при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи судом першої інстанції, вказана особа не заперечувала фактів керування нею транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейських.

Дії поліцейських по виявленню у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та фіксації відмови цього водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів відеозапису та у протоколі про адміністративне правопорушення у даній справі в цілому відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції розглянув справу за участі ОСОБА_1 з дотриманням прав вказаної особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції додержався вимог ст. 33 цього Кодексу.

Тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 , що є законною та обґрунтованою, відсутні, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Сінченка А.О. залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 15.09.2022 у справі № 296/5801/22 за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: Юрій Широкопояс