ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/259/23
Провадження № 3/210/322/23
П О С Т А Н О В А
іменем України
"17" січня 2023 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , бойовий медик 2-го стрілецького взводу 2-ої стрілецької роти, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
В провадження судді надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії А4476 №00018 від 12 січня 2023 року складеного командиром військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_2 , складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого з 01 липня 2022 року молодший сержант ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , на даний час обіймає посаду бойового медика 2-го стрілецького взводу 2-ої стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 . Будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог статей 9,11,14,128 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, солдат ОСОБА_1 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати та виконувати свої обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. В разі необхідності залишити місце несення військової служби, згідно статті 216 Статуту військовослужбовець повинен отримати дозвіл свого безпосереднього начальника. Проте, незважаючи на викладене, всупереч наведеним вимогам законодавства, молодший сержант ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем за мобілізацією скоїв адміністративне правопорушення за наступних обставин: молодший сержант ОСОБА_1 08.01.2023 о 07 годині 30 хвилин не прибув до розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), на телефонні дзвінки не відповідав, про вказаний факт безпосереднім командиром ОСОБА_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_3 було повідомлено командування військової частини рапортом , також відповідно до наказу Міністерства оборони України №604 08.01.2023 про обставини події було здійснено доповідь оперативному черговому в бригаду, а також до територіального органу військової служби правопорядку. Відповідно до рапорту молодшого лейтенанта ОСОБА_3 від 12.01.2023 стало відомо, що 12.01.2023 о 09 годині 00 хвилин молодший сержант ОСОБА_1 прибув до розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), також відповідно до наказу Міністерства оборони України №604 12.01.2023 про повернення молодшого сержанта ОСОБА_1 було здійснено доповідь оперативному черговому в бригаду, а також до територіального органу військової служби правопорядку. Таким чином, молодший сержант ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину та був відсутній на військовій службі без поважних причин з 08.01.2023 по 12.01.2023 та не виконував обов`язки військової служби протягом 4 (чотири) діб, себто більше 3-х годин проте менше 10 діб, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З огляду на вказане вище, молодший сержант ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_2 , внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, був відсутній на службі без поважних причин протягом 4 (чотири) діб, проте менше 10 діб, та проводив час на власний розсуд.

Таким чином , молодший сержант ОСОБА_1 вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю до 10 діб в умовах правового режиму воєнного стану, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, просив застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Частиною 4 статті 172-11 КУпАП передбачена відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст.ст. 11, 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок: постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента «Про часткову мобілізацію» ст.1 Закону України «Про Оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавця стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до нової редакції ст. 172-11 КУпАП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» опублікованої в журналі Голос України від 15 квітня 2017 року, молодший сержант ОСОБА_1 вчинив правопорушення в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом серії А4476 № 00018 від 12 січня 2023 року, доповіддю №50 від 12.01.2023 року по факту СЗЧ військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , доповіддю №23 від 08.01.2023 року по факту СЗЧ військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 01.07.2022 року.
Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особистість правопорушника, який визнав вину, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.
Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, оскільки він є військовослужбовцем.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі ста восьмидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3060,00 (три тисячі шістдесят) гривень.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору.
Строк пред`явлення до виконання три місяці.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Р. Є. Скотар