ЄУН № 337/869/23
Провадження № 3/337/435/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2023 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Ширіна Світлана Анатоліївна , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Запорізькій області ДПП НП України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

До Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали справи з Управління патрульної поліції у Запорізькій області ДПП у відношенні ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 248543 від 30.01.2023 року, водій ОСОБА_1 30.01.2023 р. о 12-15 год. м. Запоріжжя, керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_1 по перехресті вул. Істоміна та вул. Абрикосова в м. Запоріжжі, при зміні напрямку руху не переконався у безпеці , не вибрав безпечну швидкість та скоїв наїзд на бардюрний камінь, через створення аварійної ситуації іншим транспортним засобом , який поїхав з місця пригоди. В наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих не має.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові пояснення водія ОСОБА_2 , суддя приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі вимог, передбачених п. 1 ст. 247 КУАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. №23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної

постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Відповідно до ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

У відповідності до ст.251 КУАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно зі ст.124 КУпАП особа несе відповідальність за даною статтею у випадку порушення нею , як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна , що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Об`єктом правопорушення за ст. 124 КУпАП є суспільні відносини в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху . Проте, оскільки об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг , вулиць , залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна , то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності.

Таким чином, особа несе відповідальність за ст.124 КУпАП не просто за будь-яке порушення правил дорожнього руху, а лише коли таке порушення посягнуло на суспільні відносини у сфері власності.

Відповідно до ст.319,323 ЦК України:

-власник розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії , які не суперечать закону;

-державна не втручається у здійснення власником права власності;

-ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник.

ОСОБА_1 , реалізуючи своє право власності на належний йому на праві власності автомобіль марки «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок порушення п.п. 10.1, 12.1 ПДР України, випадково пошкодив його. При цьому суспільні відносини у сфері власності ОСОБА_1 не було порушено, оскільки ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник , т.т. сам ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки допущене ОСОБА_1 порушення не посягнуло на суспільні відносини у сфері власності, які є обов`язковим об`єктом адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП , то й відсутній і сам об`єкт складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні підтверджено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 рухався на своєму автомобілі «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечну швидкість та скоїв наїзд на бардюрний камінь, внаслідок створення аварійної ситуації іншим транспортним засобом, який поїхав з місця пригоди.

Отже, детальний аналіз матеріалів справи підтверджують, що ОСОБА_1 не скоював адміністративного порушення за 124 КУпАП, а тому відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, яке зазначено в Протоколі .

За приписами ст. 129 Конституції України одним із основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до п. 1 ч. 1. ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.9,124,245,247,251,252,283 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Суддя

Хортицького районного суду С.А. Ширіна

м. Запоріжжя03.03.2023