Справа № 526/1035/23
Провадження № 3/526/489/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

адвоката Гусаренка О.М.

з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Харківці Гадяцького р-ну, громадянина України, розлучений, освіта середня, не працює, проживає по АДРЕСА_1 , РНКПО НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

25 березня 2023 р. о 07 год 35 хв ОСОБА_1 по вул. Дзержинського, 27 в м. Гадяч керував транспортним засобом автомобілем Богдан 211040, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на визначення стану сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Відповідно до тесту № 208, результат огляду позитивний 1,27‰.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав, вказавши, що не керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, як зазначено в протоколі. Працівники поліції його не зупиняли, а самі зупинились напроти, проїжджаючи повз автомобіль, який знаходився в нерухомому стані з вимкненим двигуном на узбіччі дороги, який напередодні звечора зламався і він лишив його до ранку. Поліцейські підійшли до нього, запитали що сталося, на що він повідомив, що ремонтує автомобіль, який зламався. В подальшому почали вимагати надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на що він погодився та надав. Після цього працівник поліції з його документами пішов до свого автомобіля та сказав щоб йшов за ним. Біля свого автомобіля безпідставно запропонували пройти освідування на стан сп`яніння та в подальшому безпідставно склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, так як він не був водієм. На його пояснення, що він не керував транспортним засобом і вони його не зупиняли поліцейські не реагували .

Адвокат Гусаренко О.М. в судовому засіданні вказав на порушення працівниками поліції порядку оформлення матеріалів, зокрема з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з боді камери поліцейського, вбачається, що на вказаному відеозаписі відсутній запис руху автомобіля взагалі та під керуванням ОСОБА_1 зокрема. Не містить вказаний доказ і запису зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , який не був водієм в розумінні п.1.10 ПДР. Це порушення є суттєвим, тому просив закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 повідомила суд, що наприкінці березня (24-25 числа) близько 22 години до неї зателефонував ОСОБА_1 та повідомив що у нього зламався автомобіль (підозра на розряджений акумулятор) та попрохав, щоб вона його забрала та відвезла додому. Вона приїхала, забрала ОСОБА_1 з акумулятором та відвезла додому, а машину лишили на узбіччі дороги. За домовленістю наступного ранку близько 7.00 год. вона забрала ОСОБА_1 із дому з акумулятором та відвезла до автомобіля та лишила його там. Через деякий час до неї зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що забирати його більше не треба.

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що 25.03.2023 року до нього зателефонував ОСОБА_1 та попросив його приїхати у АДРЕСА_2 , бо потрібен тверезий водій, щоб забрати його та автомобіль. Коли він приїхав, то побачив працівників поліції та ОСОБА_1 , які біля патрульного автомобіля щось писали. Він показав поліцейським посвідчення водія, вони записали його дані в протокол, після чого він сів за кермо та відвіз ОСОБА_1 за місцем проживання.

Інспектор ВМАЗ УПП в Полтавській області Хитушко Р.Р. суду пояснив, що ним та іншим поліцейським 25 березня 2023 року здійснювалось відпрацювання по м. Гадяч. Близько 07 год 35 хв він зупинив автомобіль та виявив у водія ознаки алкогольного сп`яніння. Спочатку водій заперечував факт вживання алкоголю, а потім після проходження тесту підтвердив, що вживав алкоголь. На жодному відео ОСОБА_1 не заперечував проти їх дій та не вказував, що не керував автомобілем. Також пояснив, що відеореєстратор не захопив рух автомобіля, оскільки службовий автомобіль стояв під кутом і не захопив рух автомобіля.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результаті алкотестера Drager, де зафіксовано результат - 1,27‰., відеозаписом з боді камери вказаних подій та інших матеріалів справи в їх сукупності.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що автомобіль стоїть на узбіччі дороги у звичайному положенні, капот та багажне відділення закриті, жодних аварійних знаків на дорозі поблизу автомобіля немає. ОСОБА_1 заперечує факт вживання алкоголю та на прохання працівників поліції в присутності двох свідків проходить освідування на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, тест дав позитивний результат, після чого ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкоголю. Далі ОСОБА_1 пояснив поліцейським, що їхав на роботу та власноручно написав у протоколі «їхав по справам». Жодних заперечень проти дій працівників поліції не висловлював, як і не заперечував факт керування автомобілем.

Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_3 , оскільки вона є родичкою ОСОБА_5 та відповідно заінтересована в результатах розгляду справи. Крім того, вона не була безпосереднім очевидцем описаних водій, тому навіть за її версією є велика ймовірність того, що ОСОБА_1 поставив акумулятор до автомобіля та продовжив на ньому рух.

Також позиція захисту спростовується показами свідка ОСОБА_4 , який підтвердив необхідність приїзду саме тверезого водія аби автомобіль ОСОБА_1 не забрали на штраф площадку. Прибувши на місце, ОСОБА_4 безперешкодно ввімкнув двигун та відвіз ОСОБА_1 на його автомобілі додому. Ніяких даних про несправність автомобіля свідок не наводить.

Як слідує з письмових пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , свідків правопорушення, ОСОБА_1 працівники поліції освідували саме як водія.

Окрім цього суд звертає увагу, що на відеозаписі чітко зафіксовано, як о 8 год.33 хв. ОСОБА_1 пояснює працівникам поліції, що їхав на роботу, а потім власноручно вказує дану обставину в протоколі. Жодного тиску чи якихось підказок з боку працівників поліції не було.

Пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні на думку суду є надуманими з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою та у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП і є належним та допустимим доказом. ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки.

Суд вважає, що зібрані та досліджені в судовому засіданні докази повністю підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Хоча на відеозаписі дійсно не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем, проте всі дії поліцейських проводилися в присутності двох свідків і наданих ініціатором складання протоколу доказів достатньо для доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу з одночасним позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки керування транспортними засобами у стані сп`яніння несе громадську небезпеку і може потягнути за собою більш тяжкі наслідки. Крім того протиправна поведінка свідчить про неналежне відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки. Суд вважає, що саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 401, 130 ч.1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн.з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 34000 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Повний текст постанови виготовлено 06 листопада 2023 року.

Головуюча: Л. В. Максименко