Справа № 542/1743/22
Провадження № 3/542/12/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2023 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Бабенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КпАП України,

в с т а н о в и в :

19 грудня 2022 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КпАП України.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 245997 від 09.12.2022 зазначено, що 09.12.2022 о 23 год 40 хв в с. Нехвороща по вул. Центральній, 36 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-21120 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер №6810, тест №841 з результатом 0,31 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Щербак Т.О. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Також надала письмові пояснення, в яких просила закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП. Узагальнені доводи захисника зводяться до наступного:

-ОСОБА_1 наполягав на врученні йому направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Але йому було відмовлено на підставі того, що ніби- то протокол про адміністративне правопорушення вже складено і в цьому немає потреби, а прилад Драгер зафіксував ніби- то наявність у нього алкогольного сп`яніння;

-до матеріалів справи долучено направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я транспортного засобу відповідно до вимог ст. 266 КУпАП для виявлення чи спростування стану сп`яніння від 09.12.2022 і зазначено час видачі 23 год. 45 хв., хоча в цей час на відео працівник поліції розмовляє з ОСОБА_1 та проводить огляд щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 за допомогою алкотестеру «Драгер». Зазначення в направленні від 09.12.22 недостовірних даних підтверджує те, що поліцейський його не вручав ОСОБА_1 , а лише долучив до матеріалів справи;

-в порушення вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», газоаналізатору «Drager Alcotest 6810» серійний заводський № А8ВН-0671, який використовувався безпосередньо під час зупинки ОСОБА_1 , після спливу 6 місячного строку, не було проведено «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання» та «Повірка».;

-при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння у гр. ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» використовувався мундштук невідомого походження, в той час як при експлуатації вказаних газоаналізаторів повинні використовуватись виключно оригінальні мундштуки, що мають відповідний сертифікат якості та офіційно легально постачаються від виробника;

-квитанція приладу «Drager Alcotest 6810» не може бути належним доказом, оскільки один із точних замірів, який ним виконувався (температура повітря), не відповідає дійсності;

-вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеною за стандартом доказування «поза розумним сумнівом»;

-наявні підстави для застосування доктрини «плодів отруйного дерева», згідно з якою допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Дослідивши матеріали справи та відеозапис, надавши оцінку доводам сторони захисту, суд дійшов до наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За змістом положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що 09.12.2022 о 23 год 40 хв в с. Нехвороща по вул. Центральній, 36 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-21120 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер №6810. Відповідно до тесту №841, результат огляду- 0,31 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Зазначене підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 245997 від 09.12.2022 (а.с. 3);

- відеозаписом події, на якому чітко відображено результат продуття ОСОБА_1 приладу ALCOTEST 6810 в 0,31 проміле. При цьому, ОСОБА_1 спочатку говорив про те, що не вживав алкогольних напоїв, проте потім повідомив працівникам поліції про те, що він дійсно вживав алкоголь. Водночас, заперечення щодо результату огляду в 0,31 0/00 у водія були відсутні;

-результатом тесту, проведеного 09.12.2022 інспектором Мухою О.Ю, згідно з яким результат продуття ОСОБА_1 приладу ALCOTEST 6810 становить 0,31 проміле (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів від 09.12.2022, проведеного у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , результат огляду становить 0,31 проміле (а.с. 5).

Обставини та факти, які б давали підстави суду вважати, що такі докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою, доповнюють один одного, не мають суперечностей та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Між тим, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі- ПДР), що кореспондується з п. 1.9 ПДР на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Положеннями п. 2.9а ПДР визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений у ст. 266 КУпАП, а також передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядок).

У відповідності до частини 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 2, 3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає у разі, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до виписаних у статтях 254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Водночас, ознаками об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до нього долучаються докази керування транспортним засобом, а також перебування особи у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а наявність відеозапису події, або свідків є обов`язковою.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Судом встановлено, що поліцейськими було дотримано вимог закону щодо належного доказового забезпечення вказаних обставин.

Так, наданий до суду відеозапис не є недопустимим доказом, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

З дослідженого відеозапису видно, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотесту, на що він погодився. Після продуття «Drager Alcotest 6810» працівником поліції проголошено результати тестування - 0,31 проміле, при допустимій нормі 0,2 проміле.

Надаючи оцінку письмовим поясненням захисника та доказам, наданим на їх обгрунтування, зокрема, отриманим на адвокатський запит, суд дійшов наступних висновків.

Так, щодо доводів сторони захисту стосовно використання працівниками поліції технічного засобу в порушення вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу.

Водночас, відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації визначено- 1 рік.

Встановлення саме такого міжповірочного інтервалу підтверджується також і наданими до суду Сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки серії А № 007292 від 01 вересня 2014 року, Сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки серії А № 004454, виданого 10 липня 2007 року, Сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки серії А № 006985 від 17 липня 2013 року (а.с. 95, 96, 97).

При цьому, судом встановлено, що з роздрукованого результату тесту приладу Drager Alcotest 6810, за допомогою якого водій проходив огляд вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 22.04.2022, а ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 09.12.2022, що свідчить про належне використання даного засобу вимірювальної техніки працівниками поліції, відтак, підстави для визнання його результатів недійсними відсутні.

Водночас, суд також вважає релевантним посилання на постанову Кабінету міністрів України № 412 від 05.04.2022 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану», де зазначено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Стосовно доводів сторони захисту щодо невідповідності показника температури навколишнього середовища, що зазначений у роздруківці тестування на вміст алкоголю, суд вважає за необхідне зауважити, що під час проведення огляду на стан сп`яніння температура повітря навколишнього середовища вимірювалась саме на місці проведення такого огляду- в с. Нехвороща Полтавського (колишнього Новосанжарського) району по вул. Центральній, 36.

Водночас, на спростування показника температури повітря навколишнього середовища надано відповідь Українського гідрометереологічного центру від 24.01.2023 №01-18/108, відповідно до якої погодні умови, в тому числі і показник температури повітря, відображені за 09 грудня 2023 року в іншому населеному пункті- в смт Кобеляки.

З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи сторони захисту щодо невідповідності показника температури повітря навколишнього середовища, що зазначений у роздруківці тестування на вміст алкоголю.

Крім того, суд вважає також непереконливими доводи сторони захисту щодо застосування працівниками поліції під час проведення огляду мундштука невідомого походження, оскільки на обгрунтування цієї обставини до суду не надано належних та допустимих доказів. При цьому, відповідь ТОВ «АТЗТ Компанії «Сатурн Дейта Інтернешенл» із зазначенням закупівель мундштуків протягом 2020-2022 років не є тим доказом, який може слугувати підставою для висновку про те, що саме під час проведення огляду ОСОБА_1 було застосовано не оригінальний мундштук.

Разом з тим, суд зауважує на тому, що ТОВ «АТЗТ Компанії «Сатурн Дейта Інтернешенл» у своїй відповіді повідомило про те, що не володіє інформацією щодо фактичного застосування у конкретному випадку конкретного типу мундштука (а.с. 63).

Таким чином, аналіз наведених вище положень закону, а також досліджені в судовому засіданні докази дають підстави для висновку суду про те, що поліцейськими під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення було дотримано вимог положень, визначених статтею 266 КпАП України, Порядком та Інструкцією.

Разом з тим, суд вважає слушними доводи сторони захисту щодо відсутності на відеозаписі моменту вручення ОСОБА_1 письмового направлення до медичного закладу, який було долучено працівниками поліції до матеріалів справи.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що оголошений працівниками поліції результат тесту не заперечувався ОСОБА_1 , він не висловлював свою незгоду з результатом проведеного тесту, визнав факт вжиття ним алкогольного напою, що також зафіксовано на відео. Зазначене свідчить про відсутність підстав для пропонування з боку працівників поліції подальшого направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки такий проводиться, відповідно до зазначених вище положень закону, у випадку незгоди водія з результатом тесту.

З огляду на це, зазначена стороною захисту обставина щодо відсутності на відео моменту вручення ОСОБА_1 письмового направлення на висновки суду не впливає, не спростовує факт вчинення правопорушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: «керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння».

Частиною 1 статті 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до довідки інспектора САП Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області Сич В.В., ІНФОРМАЦІЯ_1 , на повторність за частиною 1 статті 130 КУпАП перевірений. Посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 10.01.2017 вилучено та знаходиться на тимчасовому зберіганні у відділенні №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (а.с. 7).

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, з урахуванням конкретних обставин та характеру вчиненого правопорушення, даних про особу ОСОБА_1 , з метою виховання його у дусі додержання законів України, а також, запобігання вчиненню ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення на нього адміністративного стягнення у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 496,20 грн.

Водночас, у контексті оцінки доводів учасників справи суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів, суд вважає, що ключові доводи, аргументи та докази у справі отримали достатню оцінку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 7, 9, 23, 24, частиною 1 статті 130, статтями 276-279, 280, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) грн.

Роз`яснити, що відповідно до статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що на підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.