ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/405/23 Справа № 189/335/22 Суддя у 1-й інстанції - Лукінова К.С. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Єланського О.Г. на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки з оплатним вилученням транспортного засобу ЗАЗ 11022 «Таврія» д/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , та стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн.,

за участю:

в режимі відеоконференції:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Єланського О.Г.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2022 року ОСОБА_1 16 березня 2022 року о 20:35 год. в смт. Покровське по вул.П.України біля буд. 125 керував ТЗ ЗАЗ 11022 «Таврія», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме, відеокамеру.

Крім того, 16 березня 2022 року о 20:35 год. в смт. Покровське по вул.П.України, біля буд.125 ОСОБА_1 керував ТЗ ЗАЗ 11022 «Таврія», д/н НОМЕР_1 , та не виконав вимогу поліцейського про зупинку ТЗ, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячку синього та червоного кольору.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати в частині оплатного вилучення транспортного засобу, в іншій частині постанову суду залишити без зміни.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , належним чином не повідомленого про дату та час розгляду справи, оскаржувану постанову отримано лише 08 лютого 2023 року.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що вилучений за постановою суду транспортний засіб не належить ОСОБА_1 , а лише знаходився у його тимчасовому користуванні на підставі п.2.2 ПДР України, а належить ОСОБА_2 , тобто іншій особі, яка не притягується до адміністративної відповідальності по справі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 29 березня 2022 року за відсутності учасників справи. З матеріалів справи слідує, що копію оскаржуваної постанови захисник отримав 08 лютого 2023 року, апеляційна скарга ним подана до суду першої інстанції 09 лютого 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що копію оскаржуваної постанови захисник отримав 08 лютого 2023 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Обставини справи та висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 130 КупАП, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права при призначенні ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, апеляційний суд приходить до наступного.

Як слідує з оскаржуваної постанови суд першої інстанції, прийшовши до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 130 КупАП, визнав його винуватим за цими статтями і наклав на нього адміністративні стягнення із урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки та з оплатним вилученням транспортного засобу.

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З аналізу санкції цієї статті слідує, що оплатне вилучення транспортного засобу не є обов`язковим, а застосовується за внутрішнім переконанням суду. Однак, суд першої інстанції не навів належних мотивів вилучення даного транспортного засобу.

Крім того, відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 не можна накладати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Як видно зі справи власником автомобіля ЗАЗ 11022 «Таврія», д/н НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 , батько ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 10 травня 2005 року.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині накладення на ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Єланського О.Г. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Єланському О.Г. строк апеляційного оскарження постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2022 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Єланського О.Г. - задовольнити.

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП - змінити в частині накладення стягнення.

Вважати, що на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено стягнення із застосуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу на користь держави у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки без вилучення транспортного засобу.

В іншій частині постанову суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот