Справа № 522/2851/23
Провадження № 3/522/2780/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності головного корабельного старшину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця за контрактом, працюючого на посаді старшини команди навчального катеру «Сміла», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, серії НОМЕР_1 № 52 від 09.02.2023 року, 29 грудня 2022 року о 19 год. 30 хв., знаходячись на навчальному катері «Сміла», виконуючи обов`язки головного корабельного старшини, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння в умовах воєнного стану, а саме почервоніння обличчя, очей з характерним запахом з ротової порожнини та в збудливому стані. Від проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого було в подальшому продовжено до теперішнього часу.

Таким чином, згідно протоколу головний корабельний старшина ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину не визнав, просив справу відносно нього закрити. Пояснив суду, що відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не хотів залишати пост, за який він несе відповідальність.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ зі змінами, визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 року, визначено, що особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент ведення воєнного стану в України чи окремих її місцевостях. Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України, є складовою частиною особливого періоду. У відповідності до абзацу 8 статті 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»,воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Як вже зазначалось, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого було продовжено в подальшому до теперішнього часу.

За викладених обставин особливий період як часовий проміжок, що охоплює мобілізацію, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, не завершився.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 3 ст. 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно ч. 1 ст. 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, серії НОМЕР_1 № 52 від 09.02.2023 року; актом службового розслідування від 24.01.2023 року; актом про відмову від проходження медичного огляду від 29.12.2022 року; рапортом командира навчального катера «Чигирин» в/ч НОМЕР_1 ст. лейтенанта ОСОБА_2 від 29.12.2022 року; рапортом командира навчального катера «Сміла» в/ч НОМЕР_1 ст. лейтенанта ОСОБА_3 від 29.12.2022 року; рапортом начальника штабу - першого заступника командира в/ч НОМЕР_1 капітана 3 рангу ОСОБА_5 від 29.12.2022 року; актом про відмову ОСОБА_1 надавати пояснення від 29.12.2022 року; довідка в/ч НОМЕР_1 МОУ від 12.01.202 року про перебування головного корабельного старшини ОСОБА_1 на військовій службі з 14.04.2018 року по теперішній час; службова характеристика головного корабельного старшини ОСОБА_1 , який характеризується за місцем проходження військової служби позитивно.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Ознайомившись з адміністративними матеріалами, а саме з протоколом про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, серії НОМЕР_1 № 52 від 09.02.2023 року, копіями матеріалів, що містяться у справі, суд вважає ОСОБА_1 винним у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Таким чином, головний корабельний старшина ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, проходячи військову службу у в/ч НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, виконуючи свої обов`язки відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу у мінімальному розмірі.

27.01.2023 року набрав чинності Закон України № 2839-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці», яким посилено відповідальність, зокрема за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і на теперішній час передбачає накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

На момент вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (в редакції чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення), передбачалась відповідальність у вигляді накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі, який було визначено законодавством на момент вчинення ним вказаного правопорушення, тобто у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст. 8, 9, 10, 24, 34, 35, 172-20, 221, 268, 283, 284 КУпАП, п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, головного корабельного старшину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця за контрактом, працюючого на посаді старшини команди навчального катеру «Сміла», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 (нуль) копійок.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» старшого лейтенанта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, військовослужбовця, працюючого на посаді заступника командира з озброєння 3-ої гаубичної самохідно-артилерійської батареї 37-го гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону в/ч НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , звільнити від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси І.В. Циб