Справа № 188/1402/22
Провадження № 3/188/41/2023
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Ніколаєва І.К., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від ВП №4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

НОМЕР_1 , проживаючого в

АДРЕСА_1 ,

притягнутого до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2022 року близько 14 години 40 хвилин ОСОБА_2 перебуваючи у нетверезому стані за адресою АДРЕСА_1 вчинив сварку зі співмешканкою ОСОБА_3 в ході якої ображав ї нецензурною лайкою та виганяв з будинку, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру , чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

По факту вказаного правопорушення був складений протокол серії ВАВ № 613516 від 24.11.2022 року .

В судове засідання правопорушник направив письмову заяву в якій вказав, що визнає свою провину, щиро розкаюється, прохає винести покарання у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.268 КУпАП, суддя вважає, що справу можливо розглядати без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Враховуючи вищевикладені норми, суд вважає можливим слухати справу за відсутності правопорушника ОСОБА_1 врахувавши зміст його письмової заяви.

Вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, рапорти, заяву та пояснення ОСОБА_4 пояснення та заяву ОСОБА_1 ,суддя прийшла до висновку, що ОСОБА_1 скоів адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП:

вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП, фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Відповідно до ст.9 ч.1 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Оскільки правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відноситься до правопорушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку, враховуючи що порушниця вчинила правопорушення вперше, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу.

Правові підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до ст.40-1 "Судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом"

Керуючись ст. 24, 40-1, п. 1 ч. 1 ст. 284, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 536, 80 гривень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя І. К. Ніколаєва